П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/8501/23 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Божук Д.А. 
Суддя-доповідач -  Смілянець Е. С.   
09 січня 2024 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Смілянця Е. С. 
суддів:  Полотнянка Ю.П.  Драчук Т. О. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 вересня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
в травні 2023 року позивач звернувся в суд з позовом, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області № 221150002182 від 10 квітня 2023 року щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 при призначенні пенсії за віком до страхового стажу період з 15 червня 1983 року по 10 квітня 1997 року.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області призначити пенсію за віком ОСОБА_1 , врахувавши до страхового стажу період з 15 червня 1983 року по 10 квітня 1997 року.
Хмельницький окружний адміністративний суд рішенням від 08.09.2023 позов задовольнив. Судове рішення мотивоване тим, що з урахуванням спірного періоду стажу, та самостійно визначеного пенсійним органом, в сукупності стаж позивача достатній для призначення пенсії. Також позивач досягнув необхідного для призначення пенсії віку.
Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.
Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що до страхового стажу позивача згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 не враховано: період роботи за 1977-1979 роки відповідно до довідки від 28.03.2023 №217 в зв`язку з відсутністю довідки про відпрацьовані вихододні помісячно; період роботи з 15.06.1983 по 20.03.1986 відповідно трудової книжки, оскільки запис про звільнення не завірено печаткою; період роботи з 20.03.1986 по 10.04.1997 відповідно до трудової книжки, оскільки не читається дата та номер наказу про прийняття на роботу.
Вважає, що на підставі наданих документів позивач на момент звернення досяг віку 60 років, страховий стаж за наданими документами складає 26 років 08 місяців 10 днів, якого недостатньо для призначення пенсії за віком. Будь-яких інших документів щодо підтвердження спірного періоду роботи, що передбачено Порядком №637, позивачем надано не було.
Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідно до ст. 304 КАС України.
Згідно з положеннями ч. 3  ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства  України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Виходячи з приписів ст.ст. 311, 263 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 03.04.2023 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-ІV.
До заяви про призначення пенсії позивач надав, зокрема, трудову книжку серії НОМЕР_1 від 15.06.1983.
Рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 10.04.2023 № 221150002182 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи 30 років.
Вказано, що страховий стаж особи становить 26 років 8 місяців 10 днів.
За доданими документами до страхового стажу не зараховано період роботи:
- період роботи за 1977-1979 роки відповідно до довідки від 28.03.2023 №217 в зв`язку з відсутністю довідки про відпрацьовані вихододні помісячно;
- період роботи з 15.06.1983 по 20.03.1986 відповідно трудової книжки, оскільки запис про звільнення не завірено печаткою;
- період роботи з 20.03.1986 по 10.04.1997 відповідно до трудової книжки, оскільки не читається дата та номер наказу про прийняття на роботу.
Для зарахування до страхового стажу:
- періодів роботи за 1977-1979 роки необхідно надати довідку про відпрацьовані вихододні помісячно;
- періодів роботи з 15.06.1983 по 20.03.1986, з 20.03.1986 по 10.04.1997 необхідно надати уточнюючі довідки з посиланням на первинні документи та довідки про реорганізацію.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Так, відповідно до частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.
Приписами частини 1 статті 24 Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина 2 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування").
Абзацом другим частини четвертої статті 26 Закону №1058-ІV передбачено, що наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.
Відповідно до ч.1 ст.45 Закону №1058-ІV  пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Разом з тим, згідно із статтею 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).
Відповідно до пункту 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції щодо аргументів пенсійного органу про те, що записи у трудовій книжці про роботу не завірені печаткою підприємства, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення.
Тобто, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці. В свою чергу, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.
Правова позиція щодо того, що недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для зазначеної у такій трудовій книжці особи, викладена в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 по справі №677/277/17.
Разом з тим, трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.
Таким чином, твердження відповідача про відсутність підстав для зарахування періоду роботи позивача до страхового стажу у зв`язку з відсутністю в трудовій книжці печатки підприємства, нечитабельності реквізитів наказу про прийняття, є безпідставними, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що наявні правові підстави для зарахування до страхового стажу позивача спірного періоду роботи з 15.06.1983 по 10.04.1997.
Враховуючи вищезазначене, з урахуванням цього періоду стажу, та самостійно визначеного пенсійним органом, в сукупності стаж позивача достатній для призначення пенсії та оскільки, позивач досягнув 60 років 29.03.1963, а його звернення до Пенсійного органу із заявою про призначення пенсії відбулось 03.04.2023, тобто в межах строку, визначеного п. 1 ч. 1 статті 45 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV, то призначення і виплата пенсії має відбутися з 30.03.2023 (з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку).
Колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції,  що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в у Чернігівській області № 221150002182 від 10 квітня 2023 року про відмову у призначенні пенсії є протиправним та підлягало скасуванню.
Разом з тим, колегія суддів вважає помилковими доводи відповідача щодо втручання в дискреційні повноваження органу виконавчої влади.
При цьому, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.
Крім того, у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 809/1231/16 викладено висновок, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення. У разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.
Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 вересня 2023 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Смілянець Е. С.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Полотнянко Ю.П.    Драчук Т. О.