ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
(додаткова)
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" лютого 2024 р.           Справа№ 911/1521/18
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Шапрана  В.В.
суддів:            Буравльова  С.І. 
          Андрієнка  В.В. 
  
За участю секретаря судового засідання Місюк О.П.
та представників сторін: не з`явилися. 

розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця Петрик Лариси Олександрівни про ухвалення додаткового рішення

за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" на рішення Господарського суду Київської області від 01.12.2022 та додаткове рішення Господарського суду Київської області від 11.01.2023 

у справі №911/1521/18 (суддя - Карпечкін Т.П.)
за позовом Фізичної особи-підприємця Петрик Лариси Олександрівни
до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" в особі Білоцерківського районного підрозділу
про скасування оперативно-господарських санкцій.

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року Фізична особа-підприємець Петрик Лариса Олександрівна звернулася з позовом до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" в особі Білоцерківського районного підрозділу про скасування оперативно-господарських санкцій.
Рішенням Господарського суду Київської області від 01.12.2022 (повне рішення складене 27.11.2023) у справі №911/1521/18 позов Фізичної особи-підприємця Петрик Лариси Олександрівни задоволено повністю.
Додатковим рішенням Господарського суду Київської області від 11.01.2023 (повне рішення складене 16.01.2023) у справі №911/1521/18 заяву Фізичної особи-підприємця Петрик Лариси Олександрівни про ухвалення додаткового рішення задоволено частково, стягнуто з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" в особі Білоцерківського районного підрозділу на користь Фізичної особи-підприємця Петрик Лариси Олександрівни 95000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Не погоджуючись із вказаними рішеннями, Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Київські регіональні електромережі" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, згідно якої просило їх скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, а також змінити розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 24.11.2023 справу №911/1521/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Шапран В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Буравльов С.І.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" на рішення Господарського суду Київської області від 01.12.2022 та додаткове рішення Господарського суду Київської області від 11.01.2023 у справі №911/1521/18.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2024 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" залишено без задоволення, рішення Господарського суду Київської області від 01.12.2022 та додаткове рішення Господарського суду Київської області від 11.01.2023 у справі №911/1521/18 - без змін.
22.01.2024 до суду надійшла заява представника Фізичної особи-підприємця Петрик Л.О. адвоката Капустіна В.В. про долучення доказів на підтвердження розміру судових витрат та ухвалення додаткового рішення (подана засобами поштового зв`язку 18.01.2024), згідно якої заявник просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" в особі Білоцерківського районного підрозділу витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8500,00 грн. 
Крім того заявник просить суд здійснити розгляд вказаної заяви за відсутності позивача та його представника.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.01.2024 заяву Фізичної особи-підприємця Петрик Лариси Олександрівни про ухвалення додаткового рішення у справі №911/1521/18 прийнято до розгляду, призначено в судове засідання на 06.02.2024 та надано відповідачу строк на подання клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами у даній справі.
26.01.2024 до суду від Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" надійшло клопотання про зменшення розміру витрат, які підлягають розподілу між сторонами у даній справі, згідно якого відповідач просить суд зменшити розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката до 0,00 грн, не заявляючи відповідної заяви позивача про розподіл судових витрат.
Клопотання мотивовано тим, що позивачкою не подавався попередній розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікувала понести у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, що виключає можливість стягнення відповідних витрат з відповідача. Також відповідач стверджує, що заявлений до стягнення розмір витрат на правову допомогу є неспівмірним зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг.
В судове засідання 06.02.2024 представники сторін не з`явилися.
Враховуючи, що явка сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась, участь в судовому засіданні є правом, а не обов`язком сторін, беручи до уваги строк розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, а також те, що представник позивачки просив здійснювати розгляд заяви без його участі, тоді як відповідач висловив свою позицію щодо заяви позивача про ухвалення додаткового рішення шляхом подання клопотання про зменшення розміру витрат, які підлягають розподілу між сторонами у даній справі, суд вважає за можливе розглянути заяву про ухвалення додаткового рішення за відсутності представників сторін за наявними матеріалами справи яких достатньо для розгляду заяви по суті.
Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Отже, оскільки дана додаткова постанова приймається за відсутності учасників справи та без її проголошення, датою її постановлення є дата складення повного тексту.
Розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця Петрик Лариси Олександрівни про ухвалення додаткового рішення, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, Північний апеляційний господарський суд виходить з такого.
Положеннями статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Право особи на отримання правової допомоги під час розгляду справи господарськими судами гарантоване у статті 131-2 Конституції України, статті 16 ГПК, відповідних нормах Закону "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 зазначеного Кодексу).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (надання послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК).
Згідно із статтею 123 зазначеного Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частин першої, другої статті 126 ГПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 ГПК).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 цього Кодексу).
Витрати, які підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у встановленому Законом "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" порядку. 
За змістом статті 1 Закону "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Таким чином, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, необхідно враховувати, зокрема, встановлений в самому договорі розмір та/або порядок обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".
Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат Фізична особа-підприємець Петрик Л.О. надала: договір про надання правової допомоги №153 від 26.07.2017 укладений з адвокатом Капустіним В.В.; додаток №1 від 21.06.2018 до договору про надання правової допомоги; детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом на підставі договору про надання правничої допомоги; акт приймання-передачі виконаних робіт від 18.01.2024; квитанцію до прибуткового касового ордеру №2 від 18.01.2024 на суму 8500,00 грн.
Крім того, у матеріалах справи містяться ордер на надання правничої (правової) допомоги.
За умовами договору про надання правової допомоги №153 від 26.07.2017, укладеного між Капустіним В.В (адвокат) та Фізичною особою-підприємцем Петрик Л.О., адвокат прийняв в провадження доручення клієнта щодо захисту її прав та законних інтересів у всіх правовідносинах з Приватним акціонерним товариством «А.Е. С.Київобленерго» з приводу складання акту про порушення №034856 від 24.07.2017 та акту про не допуск від 24.07.2017.
У додатку №1 від 21.06.2018 до договору сторони погодили вартість та порядок оплати наданих послуг.
Зокрема, вартість складення відзиву на апеляційну скаргу - 500,00 грн за одну сторінку. Участь у першому судовому засіданні в суді апеляційної інстанції - 6000,00 грн; участь у кожному наступному судовому розгляді справи в суді апеляційної інстанції - 2000,00 грн за одне судове засідання.
Оплата наданих послуг (виконаних робіт) адвоката здійснюється клієнтом протягом трьох днів після ухвалення рішення на користь клієнта.
Таким чином, сторони погодили фіксовану оплату за надані послуги та за участь у судових засіданнях. 
Із акту приймання-передачі виконаних робіт від 18.01.2024 вбачається, що адвокатом була надана клієнту правова допомога на загальну суму 8500,00 грн, а саме: 
- складення відзиву на апеляційну скаргу - 2500,00 грн;
- участь у першому судовому засіданні в суді апеляційної інстанції - 6000,00грн.
Відповідна інформації щодо наданої правової допомоги та її вартості міститься також і в детальному описі робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом на підставі договору про надання правничої допомоги.
18.01.2024 позивачкою було сплачено на користь адвоката Капустіна В.В. грошові кошти у розмірі 8500,00 грн, про що свідчить квитанція до прибуткового касового ордеру.
Матеріалами справи підтверджується, що в процесі розгляду справи інтереси позивачки представляв адвокат Капустін В.В., який брав участь у судових засіданнях та подавав документи до суду.
Беручи до уваги наведене, колегія суддів вважає, що Фізична особа-підприємець Петрик Л.О. довела фактичне надання їй послуг на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції на суму 8500 грн.
Північний апеляційний господарський суд наголошує, що надані позивачкою докази на підтвердження витрат на правничу допомогу, не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі, адже їх розмір має бути не тільки доведений, документально обґрунтований, а й відповідати критерію пропорційності витрат.
Визначаючи суму відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (рішення у справі "East / West Alliance Limited" проти України"), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (постанова Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19).
Тобто нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п.п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).
За змістом частини четвертої статті 126 ГПК розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 ГПК).
Водночас, за приписами частини шостої статті 126 ГПК обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Як було зазначено, мотивуючи заперечення щодо стягнення витрат на правову допомогу, Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Київські регіональні електромережі", зокрема, вказує на відсутність підстав для розгляду питання про відшкодування витрат на правничу допомогу з огляду на недотримання заявником вимог частин першої та другої статті 124 ГПК України.  
Колегія суддів вважає зазначені доводи відповідача безпідставними, оскільки Верховний Суд у своїх постановах притримується позиції, що право на відмову у відшкодуванні витрат належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин справи.
Поряд з цим положення статті 124 ГПК України не містять імперативних приписів про те, що у випадку неподання разом з першою заявою по суті спору попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, суд зобов`язаний відмовити у відшкодуванні судових витрат.
Натомість, частиною другою статті 124 ГПК України, передбачено, що у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Тобто, застосування відповідних положень статті 124 ГПК України належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин кожної справи, а також інших чинників, зокрема, дій або бездіяльності сторони або її представника під час розгляду справи.
Враховуючи положення пункту 12 частини третьої статті 2 ГПК України, якими передбачено, що однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, метою впровадження якого є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору, а також положення частини восьмої статті 129 ГПК України, сторони не позбавляються права на відшкодування судових витрат у разі їх підтвердження та подання у порядку та строки, встановлені процесуальним законом.
Подібні висновки щодо застосування частини другої статті 124 ГПК України містяться у постановах Верховного Суду від 12.12.2019 у справі №922/1897/18, від 24.12.2019 у справі №909/359/19, від 13.02.2020 у справі №911/2686/18, від 19.02.2020 у справі №910/16223/18, від 21.05.2020 у справі №922/2167/19, від 10.12.2020 у справі №922/3812/19, від 31.03.2021 у справі №916/2087/18, від 06.08.2021 у справі №906/1202/20, від 02.03.2023 у справі №910/18611/21.
При цьому колегія суддів відзначає, що існування правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.11.2019 у справі №904/4494/18, як підстави для відмови у задоволенні заяви про відшкодування витрат на правову допомогу, не спростовує викладені вище висновки, оскільки положення статті 124 ГПК України не передбачають прямим процесуальним наслідком, у випадку неподання разом з першою заявою по суті спору попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, відмову у задоволенні такої заяви. Тобто застосування відповідних положень статті 124 ГПК України вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин кожної справи, які у цій справі (що нині переглядається) є відмінними від справи №904/4494/18.
Крім того, колегія суддів зауважує, що посилання Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" на те, що понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу є неспівмірним зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг базуються виключно на його суб`єктивній думці та не підтверджені жодними доказами. Жодних обставин або доказів, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неспівмірність, нерозумність, нереальність понесених Фізичною особою-підприємцем Петрик Л.О. витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції та/або неналежне оформлення документів, відповідачем не наведено.
Доводи відповідача, які викладені у клопотанні про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, виходячи із наведених норм права та поданих заявником доказів, про які зазначено вище, не дають правових підстав для задоволення вказаного клопотання. Викладені у клопотанні аргументи відповідача носять суперечливий характер, оскільки відповідач, звертаючись з клопотанням про зменшення витрат, зазначає що їх розмір має бути зменшено, водночас просить у задоволенні заяви позивачки щодо розподілу витрат відмовити в повному обсязі.
Зважаючи на доведеність позивачкою розміру понесених витрат, доводи відповідача про наявність підстав для відмови у задоволення клопотання позивачки про розподіл судових витрат колегія суддів сприймає критично та відмічає, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалено рішення, витрачених коштів, але й спонукання боржника від подачі безпідставних заяв, скарг і своєчасного вчинення дій, необхідних для поновлення порушених прав та інтересів позивачки.
За наслідками здійсненої оцінки розміру судових витрат, понесених позивачкою на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанцій, через призму критеріїв, встановлених ч. 5 ст. 129 ГПК України, враховуючи відмову в задоволенні апеляційної скарги відповідача, а також обсяг виконаних робіт, з урахуванням положень наведених норм та зазначених фактичних обставин справи, ураховуючи критерій розумності та реальності розміру витрат, їх співмірності зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), виходячи з конкретних обставин справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для розподілу таких витрат у сумі 8500,00 грн, оскільки цей розмір судових витрат є дійсним та обґрунтованим, а відтак відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.
Керуючись статтями 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Фізичної особи-підприємця Петрик Лариси Олександрівни про ухвалення додаткового рішення задовольнити.
2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" в особі Білоцерківського районного підрозділу (09113, Київська область, м. Біла Церква, вул. Офіцерська, 1, код ЄДРПОУ 23243188) на користь Фізичної особи-підприємця Петрик Лариси Олександрівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 8500,00 грн (вісім тисяч п`ятсот гривень) витрат на професійну правничу допомогу.
3. Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.
4. Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк двадцять днів з дня складення її повного тексту. 

Головуючий суддя                                                            В.В. Шапран 

Судді                                                                                С.І. Буравльов

                                                                                В.В. Андрієнко