ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

28 грудня 2023 року 	м.Суми	

Справа №591/7218/23 
Номер провадження 22-ц/816/1717/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Філонової Ю. О. ,  Собини О. І. 
за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І., 
сторони:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – ОСОБА_2 , 
третя особа – ОСОБА_3 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в режимі відеоконференції в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 – адвоката Строгого Валерія Федоровича 
на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 22 серпня 2023 року про забезпечення позову, у складі судді Шелєхової А.В., постановлену у  м. Суми,

                                                           в с т а н о в и в :

21 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа – ОСОБА_3 , про повернення коштів. Позивач просив стягнути з відповідача 643884 грн в рахунок повернення коштів, отриманих від позивача при виконанні договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 . 
Разом з позовом подав заяву про забезпечення позову шляхом заборони будь-яким особам вчиняти дії, направлені на відчуження квартири АДРЕСА_1 до розгляду справи по суті. Заява мотивована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити або унеможливити виконання рішення суду в майбутньому.
Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 22 серпня 2023 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково.
Заборонено ОСОБА_2 відчужувати у будь-який спосіб нерухоме майно, а саме: квартиру за адресою: АДРЕСА_2 до розгляду справи по суті.
В іншій частині вимог відмовлено у зв`язку з необґрунтованістю. 
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 – адвокат Строгий В.Ф., посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції, порушення судом норм процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати.
Вказує, що в супереч вимог ст. 151 ЦПК України позивачем не зазначено причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову. Вважає, що оскільки предметом позову є повернення коштів, отриманих від позивача при виконанні договору купівлі-продажу квартири, не є підставою для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на належне на праві власності нерухоме майно, у зв`язку з недоведеністю існування реальної загрози невиконання чи можливого утруднення виконання майбутнього рішення. Не наведено обставин, що у разі ухвалення рішення на користь позивача, не буде можливості звернути стягнення з метою погашення заборгованості за рахунок іншого майна чи коштів відповідача. 
Доводить, що безпідставне накладення арешту може призвести до невиправданого обмеження майнових прав відповідача.      
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу  V  ЦПК України.   
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_3 – адвоката Строгого В.Ф., представника ОСОБА_1 – адвоката Жмуренка А.В., дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Частково задовольняючи заяву про забезпечення позову суду першої інстанції виходив з наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову у цій справі та, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до відчуження майна на користь третіх осіб, що в подальшому призведе до утруднення або зробить неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.
Такі висновки суду узгоджуються з матеріалами справи та відповідають вимогам закону.
Відповідно до преамбули Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, забезпечення позову – це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.
Як роз`яснено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Отже, за змістом вищезазначених норм закону, заходи забезпечення позову застосовуються судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та як гарантія реального виконання рішення суду у випадку задоволення позову.
Зі змісту позовних вимог убачається, що предметом спору між сторонами є стягнення з ОСОБА_2 643884 грн в рахунок повернення коштів, отриманих від позивача ОСОБА_1 при виконанні договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 .
Суд першої інстанції, застосовуючи вказаний вид забезпечення позову, взяв до уваги характер спору та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову з метою запобігання негативних наслідків у вигляді можливого невиконання або утруднення виконання рішення суду у майбутньому.  
Заборона ОСОБА_2 відчужувати у будь-який який спосіб нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1 , право власності на яку передавалося за договором купівлі-продажу квартири від 19 жовтня 2020 року, реєстровий № 5895, однак в подальшому цей договір за рішенням суду визнаний недійсним і стягнення переданих ним продавцеві  ОСОБА_2 коштів у сумі 643884 грн є предметом спору у цій справі, є співмірним заходом забезпечення позову у відношенні із заявленими позовними вимогами.
Посилаючись в апеляційній скарзі на можливість у майбутньому, при задоволенні позову, задовольнити вимоги позивача шляхом звернення стягнення на його інше майно чи кошти, апелянт не надав доказів належності йому такого майна.  
Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.
Таким чином, вид забезпечення позову, про який просив позивач та який був застосований судом, відповідає заявленим позовним вимогам. 
З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що при постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції були додержані норми процесуального права та правильно застосовані норми матеріального права. Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому ухвалу суду слід залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 367- 369, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381 – 384, 389, 390  ЦПК України, апеляційний суд

                                                             п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 – адвоката Строгого Валерія Федоровича залишити без задоволення.
Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 22 серпня 2023 року про забезпечення позову залишити без змін.
Постанова  набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду. 
Головуючий -  	В. І. Криворотенко	

Судді:                                                                                        Ю. О. Філонова 

                                                                                                   О. І. Собина