КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

справа №752/13301/21                                                     Головуючий у І інстанції - Мазур Ю.Ю.
апеляційне провадження №22-ц/824/3018/2024                   Доповідач у ІІ інстанції - Гуль В.В.
                                                                
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ
 
15 січня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Головуючого Гуля В.В.,
суддів Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.
 
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційними скаргами представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_3 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 10 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дітей,-
 
ВСТАНОВИВ:
 
У червні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 15 000 грн на кожну дитину, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття.
В обґрунтування позову зазначала, що 15 листопада 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено шлюб. 
Від шлюбу сторони мають спільних дітей: доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Зазначала, що протягом останніх років сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до припинення шлюбних відносин. 
Зауважувала, що відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку щодо утримання дітей, матеріально їм не допомагає, участі у вихованні не приймає. При цьому позивач не має можливості належним чином самостійно, без участі батька утримувати дітей.
Як на підставу для стягнення аліментів у розмірі по 15 000 грн на кожну дитину посилалася на те, що навчання в початковій школі, в якій планує навчатися дитина - Приватного закладу загальної середньої освіти І ступеня «Академія сучасної освіти» з поглибленим вивченням іноземних мов складає 200 000 грн на рік, тобто близько 20 000 грн на місяць. По самих мінімальних підрахунках харчування дитини на вихідних та щотижнево ввечері складатиме 5 000 грн на місяць. Мінімальні витрати на купівлю одягу складають близько 4 000 грн на місяць. 
У зв`язку з тим, що дітей двоє, вважає, що мінімальний розмір аліментів на утримання повинен складати 60 000 рік, які батьки мають нести порівну.
На підставі викладеного позовні вимоги просила задовольнити у повному обсязі.
Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 10 травня 2023 року позов задоволено. 
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 15 000 грн, починаючи з 06 грудня 2021 року до досягнення дитиною повноліття.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 15 000 грн, починаючи з 06 грудня 2021 року до досягнення дитиною повноліття.
Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір у розмірі 908 грн.
Не погоджуючись з указаним рішенням відповідач  ОСОБА_3 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06 грудня 2021 року до досягнення дитиною повноліття.
Зазначає, що судом першої інстанції не було враховано стан здоров`я платника аліментів та залишено поза увагою довідку про встановлену ОСОБА_3 другу групу інвалідності.
Уважає, що судом першої інстанції порушено визначення щодо обов`язку по утриманню дітей матір`ю. Суду не надано доказів того, що матір теж має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання власних дітей у розмірі по 15 000 грн на кожну дитину. 
Вказує, що суд не витребував довідку про доходи матері.
З апеляційною скаргою також звернувся представник позивача ОСОБА_2 , який, посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим та таким, що ухвалено з порушенням норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення в частині початку стягнення аліментів - 06 грудня 2021 року та ухвалити в цій частині нове рішення про стягнення аліментів на дітей, починаючи з 01 червня 2021 року.
У мотивування скарги зазначає, що позовна заява про стягнення аліментів на утримання дітей надійшла до Голосіївського районного суду м. Києва 01 червня 2021 року.
Вказує, що законодавець пов`язує час, з якого присуджуються аліменти, з датою пред`явлення позову, а відтак аліменти повинні були бути присуджені з 01 червня 2021 року, а не з 06 грудня 2021 року (дата ухвалення рішення про розлучення).
28 серпня 2023 року до апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_3 від представника позивача ОСОБА_2 , в якому останній просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, апеляційну скаргу позивача - задовольнити.
08 вересня 2023 року апеляційним судом отримано відповідь на відзив від ОСОБА_3 , в якому останній просить задовольнити його апеляційну скаргу.
Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу позивача.
Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
За змістом частини першої статті 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, суд уважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню з наступних підстав.
Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з наявних у матеріалах справи доказів щодо рівня заробітку відповідача та вважав за необхідне присудити аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 15 000 грн на кожну дитину, починаючи з 06 грудня 2021 року до досягнення кожною дитиною повноліття.
Згідно зі статтею 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Проте, колегія не в повній мірі погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Судом установлено, що 15 листопада 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві 15 листопада 2014 року, про що зроблено відповідний актовий запис №2826.
Сторони мають дітей: доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Голосіївським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 05 січня 2019 року, актовий запис №1137, та сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві від 19 лютого 2016 року, актовий запис №771 та витягом з державного реєстру актів реєстрації цивільного стану громадян щодо актового запису про народження.
Як зазначено в указаних свідоцтвах про народження дітей, батьками зазначені: ОСОБА_3 - батько та ОСОБА_6 - мати.
Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , має другу групу інвалідності з 06 жовтня 2022 року, що підтверджується Довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААВ № 301913 від 06 жовтня 2022 року. У висновку зазначено, що ОСОБА_3 може працювати у відповідно створених умовах. Інвалідність встановлена на строк до 01 листопада 2023 року.
На виконання вимог ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 05 липня 2022 року Державною податковою службою України надано відомості з реєстру фізичних осіб платників податків про суму визначених доходів та утриманих податків по ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_2 , паспорт виданий Залізничним РУ ГУ МВС України в м. Києві, 15 грудня 1995 року) за період з 1 кварталу 2020 по 3 квартал 2023, з якої вбачається, що сума доходу нарахованого та виплаченого ОСОБА_3 становить                     931 225,96 грн.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві №2600-0704-8/154817 від 28 листопада 2022 року надано відомості з Реєстру зареєстрованих осіб Державного загальнообов`язкового страхування по ОСОБА_3 за останні три роки, відповідно до яких загальна сума нарахованої заробітної плати становить 2 660 921,11 грн.
Згідно листа Товариства з обмеженою відповідальністю «Метро Кеш Енд Кері Україна» №1775 від 09 грудня 2022 року щодо перебування в трудових відносинах з ОСОБА_3 та розміру отриманих ним доходів, ОСОБА_3 з                  07 липня 2020 року по теперішній час працює в МЕТРО на посаді фахівця у сфері готельно-ресторанного бізнесу. Розмір доходів до виплати, отриманих працівником за період трудової діяльності, становить 2 066 087,53 грн, що підтверджується довідкою вих. №09122022-1 від  09 грудня 2022 року.
Звертаючись до суду з позовом про стягнення аліментів на двох малолітніх дітей ОСОБА_1 посилалася на те, що відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку щодо утримання дітей, матеріально їм не допомагає, участі у вихованні не приймає. При цьому позивач не має можливості належним чином самостійно, без участі батька утримувати дітей.
Заперечуючи проти доводів позивача ОСОБА_3 послався на встановлену йому другу групу інвалідності, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААВ № 301913 від 06 жовтня 2022 року.
За змістом статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно з положеннями статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Прожитковий мінімум для дитини відповідного віку встановлюється Законом України «Про держаний бюджет України» на відповідний рік. Так, з 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років - 2 833 грн.
Згідно частини першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.
Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
У пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.
Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ,                 06 грудня 2007 року).
Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від                  27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно положень статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
При визначенні розміру аліментів суд першої інстанції врахував матеріальне становище відповідача, який допомоги на утримання дітей не надає, що не заперечувалось ним під час розгляду справи, вірно встановив відсутність доказів неспроможності надання відповідачем такої допомоги, у зв`язку з чим дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітніх дітей у розмірі 15 000 грн на кожну дитину. 
При визначенні розміру аліментів, місцевий суд виходив із засад розумності та справедливості, враховав можливість відповідача надавати допомогу у зазначеному розмірі, якої буде достатньо, з урахуванням утримання дітей з боку позивача, для забезпечення належного матеріального утримання дітей та їх гармонійного розвитку.
Таким чином, ураховуючи встановлені судом обставини, зважаючи на рівність обов`язку батьків по утриманню дитини, задовільний стан здоров`я відповідача та його працездатний вік, а також те, що на його утриманні не перебувають непрацездатні особи, колегія суддів, виходячи із принципу якнайкращого забезпечення інтересів дітей, на користь яких стягуються аліменти, дійшла висновку, що розмір аліментів, який стягнутий судом першої інстанції, є таким, що не перевищує фінансову спроможність відповідача з огляду на наявні у матеріалах справи відомості про доходи ОСОБА_3 .
Отже, посилання відповідача на те, що позивачем не надано доказів того, що вона теж має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання власних дітей у розмірі по 15 000 грн на кожну дитину та суд першої інстанції не витребував довідку про доходи матері не узгоджуються з принципом змагальності цивільного судочинства і повноваженнями суду на витребування доказів з власної ініціативи, оскільки сторона відповідача не скористалася своїм процесуальним правом ані в суді першої, ані апеляційної інстанції та з відповідним клопотанням про витребування доказів до суду не зверталася. 
При цьому, відповідачем не спростовано спроможність позивача надавати аналогічне матеріальне утримання дітям, також як і не спростовано неможливості ним надавати матеріальну допомогу власним дітям у визначеному в позовній заяві розмірі.
Довідка до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААВ №301913 про встановлення ОСОБА_3 другої групи інвалідності, загальне захворювання, на яку посилається відповідач, отримана ним під час розгляду справи про стягнення аліментів -                     06 жовтня 2022 року, інвалідність відповідачу встановлена строком до 01 листопада 2023 року з висновком про те, що останній може працювати у відповідно створених умовах. А тому вказана довідка не є належним доказом неможливості відповідача сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, не свідчить про втрату ним працездатності, інвалідність встановлена тимчасово із зазначенням про можливість останнього працювати.
З огляду на викладене вище, колегія суддів уважає, що розмір аліментів, визначений судом першої інстанції, в повній мірі відповідає потребам та інтересам дітей, а судове рішення ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права та не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі відповідача.
Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Разом з тим, судом першої інстанції помилково встановлено початок стягнення аліментів 06 грудня 2021 року з огляду на наступне.
Згідно частини першої статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Матеріалами справи встановлено, що з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів ОСОБА_1 звернулася до суду 01 червня 2021 року.
Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 11 листопада 2021 року клопотання відповідача ОСОБА_3 про роз`єднання позовних вимог у самостійне провадження - задоволено.
Роз`єднано позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей, виділено у самостійне провадження позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей.
Матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дітей передано до канцелярії для перереєстрації.
Таким чином, зважаючи на те, що позов про розірвання шлюбу та стягнення аліментів було пред`явлено ОСОБА_1 (до роз`єднання та перереєстрації) 01 червня 2021 року, у розумінні вимог частини першої статті 191 СК України початком стягнення аліментів є саме 01 червня 2021 року.  
Згідно пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Зважаючи на викладене, рішення суду першої інстанції в частині встановлення початку стягнення аліментівпідлягає зміні шляхом визначення дати присудження аліментів                           01 червня 2021 року (день пред`явлення позову) замість 06 грудня 2021 року (дата перереєстрації).
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги позивача, залишення без задоволення апеляційної скарги відповідача та зміну рішення суду першої інстанції в частині встановлення початку стягнення аліментів.
Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд, -

 
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 - залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити.
Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 10 травня 2023 року - змінити в частині визначення початку стягнення аліментів шляхом встановлення дати присудження аліментів - 01 червня 2021 року замість 06 грудня 2021 року.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених частиною третьою статті 389 ЦПК України.

Головуючий                                                                                      В.В. Гуль

Судді                                                                                                  Ю.О. Матвієнко 

                                                                                                            Я.С. Мельник