ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

31 січня 2024 року 	м.Дніпро	справа № 280/3626/23	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді  Баранник Н.П.,
суддів:  Малиш Н.І., Щербака А.А.,     
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Запорізького обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11 серпня 2023 року у справі № 280/3626/23                      (суддя Прасов О.О., справа розглянута за правилами спрощеного провадження) за адміністративним позовом Запорізького обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до Комунального підприємства "МІЖНАРОДНИЙ АЕРОПОРТ ЗАПОРІЖЖЯ" про стягнення суми адміністративно-господарських санкцій та пені,

ВСТАНОВИВ:
Запорізьке обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю                               (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Комунального підприємства "МІЖНАРОДНИЙ АЕРОПОРТ ЗАПОРІЖЖЯ" (далі - відповідач), в якому просило стягнути з відповідача суму адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2022 рік у розмірі 344 950,06 грн..
В обґрунтування позову зазначено, що відповідачем не виконується норматив по працевлаштуванню осіб з інвалідністю та самостійно не сплачено                                        адміністративно-господарські санкції, у зв`язку з чим, за ним рахується заборгованість з адміністративно-господарських санкцій за 2022 рік у розмірі 344 950,06 грн..
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 11 серпня 2023 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення та ухвалите нове про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги вказує, що середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу відповідача за 2022 рік становить 415 осіб, таким чином, середньооблікова чисельність осіб з інвалідністю, відповідно до нормативу, встановленого ч.1 ст.19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», Комунального підприємства "МІЖНАРОДНИЙ АЕРОПОРТ ЗАПОРІЖЖЯ", повинна складати 17 осіб. Середньооблікова чисельність штатних працівників, яким встановлена інвалідність, у роботодавця склала 14 осіб, що є менше ніж встановлено нормативом. Оскільки, згідно із поданою відповідачем до контролюючих органів звітністю, ним не виконано встановлений Законом обов`язок щодо працевлаштування осіб з інвалідністю в автоматичному режимі розрахована сума адміністративно-господарських санкцій, як половина середньої річної заробітної плати штатного працівника (р.05/2), а саме: 333 736,48 грн.. Розрахунок підписано керівником фонду та надіслано відповідачу у формі електронного документа через електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України у формі та порядку, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України 10 березня 2023 року № 14-1, наказом Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю 10 березня 2023 року № 17, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 березня 2023 року за№ 456/39512. Вважає, що листа торгово-промислової палати України чи сертифіката недостатньо для підтвердження наявності форс-мажору, який дає право на невиконання відповідачем нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2022 рік.
Відповідач своїм правом на подання до суду апеляційної інстанції відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.
Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, встановила наступне.
Відповідач – Комунальне підприємство "МІЖНАРОДНИЙ АЕРОПОРТ ЗАПОРІЖЖЯ" (код ЄДРПОУ 01130561) перебуває на обліку в Запорізькому обласному відділенні Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю.
Позивач створив та надіслав відповідачу, у формі електронного документа, через електронний кабінет відповідача на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України «Розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю» за 2022 рік, обчислених відповідно до ст.20 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні».
У «Розрахунку сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю» за 2022 рік, обчислених відповідно до ст.20 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» зазначено: 1) «Середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу за рік, осіб» – « 415»; 2) «Середньооблікова чисельність штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність, осіб» – « 14»; 3) «Норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю (4 відсотки середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця, округлені до цілого значення), одиниць» – « 17»; 4) «Фонд оплати праці штатних працівників, тис. грн» – « 46166880,41»; 5) «Середня річна заробітна плата штатного працівника (04/01), грн» – « 111245,49»; 6) «Кількість робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю і не зайнятих особами з інвалідністю для роботодавців, у яких працює 26 осіб і більше (03-02), одиниць» – « 3»; 7) «Сума коштів адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю (для роботодавців, у яких працює 26 осіб і більше, сума коштів адміністративно-господарських санкцій (05х06); від 16 до 25 осіб, сума коштів адміністративно-господарських санкцій (05); від 8 до 15 осіб, сума коштів адміністративно-господарських санкцій (05/2),                                             грн» – « 333 736,48».
Через порушення терміну сплати адміністративно-господарської санкції позивачем нараховано відповідачу пеню у сумі 11 213,58 грн..
Вважаючи наявними порушення з боку відповідача, що призвели до застосування до нього адміністративно-господарських санкцій, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення належної до сплати суми 344 950,06 грн.
Відмовляючи в задоволенні позовної заяви, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не надано доказів того, що Розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, складено з використанням даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та Централізованого банку даних осіб з проблем інвалідності. Крім того, позивачем не взято до уваги зупинення роботи підприємства.
Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.
Згідно із ст.20 Закону підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.
Адміністративно-господарські санкції за незайняті особами з інвалідністю робочі місця не є податком, збором (обов`язковим платежем), обов`язкова сплата яких передбачена Конституцією України та Податковим кодексом України, а є заходом впливу на правопорушника у сфері господарювання у зв`язку зі скоєнням правопорушення.
Таким чином, за своєю правовою природою вказані штрафні санкції є адміністративно-господарськими санкціями, як один із видів господарсько-правової відповідальності.
Відповідно до ч.1 ст.218 Господарського кодексу України, підставою для господарсько-правової відповідальності учасника господарських правовідносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.
Згідно із ч.2 ст.218 Господарського кодексу України учасник господарських правовідносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.
Отже, при вирішенні питання про правомірність стягнення адміністративно-господарських санкцій слід виходити із загальних норм права відносно відповідальності за порушення зобов`язань та встановлення в діях або бездіяльності роботодавця складу правопорушення з метою застосування юридичної відповідальності у вигляді адміністративно-господарських санкцій.
Елементами правопорушення є вина та наявність причинного зв`язку між самим порушенням та його наслідками.
Із врахуванням вищевикладених обставин, колегія суддів зазначає, що суб`єкт господарської діяльності звільняється від відповідальності, зокрема, за порушення правил здійснення господарської діяльності (тобто, від адміністративно-господарських санкцій), якщо доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення правопорушення.
Так, Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022 на території України введено воєнний стан.
В подальшому строк дії воєнного стану продовжувався іншими Указами Президента України і діє наразі.
Торгово-промислова палата України листом від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) - військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану з 24.02.2022 строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні».
За ст.34 Кодексу законів про працю України, простій - це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами.
Відповідно до наказу Комунального підприємства "МІЖНАРОДНИЙ АЕРОПОРТ ЗАПОРІЖЖЯ" №80 від 25.02.2022, оголошено простій з незалежних від працівника та роботодавця причин з 26.02.2022 до дати закінчення воєнного стану.
Враховуючи наведене, відповідач об`єктивно, з незалежних від нього причин не виконав нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2022 році, що виключає необхідність ним сплати адміністративно-господарської санкції і пені.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовної заяви.
Доводи апеляційної скарги позивача не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.
Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Запорізького обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11 серпня 2023 року у справі № 280/3626/23 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий - суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак