Справа № 127/29111/21
Провадження № 22-ц/801/240/2024
Категорія: 45
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гуменюк К. П.
Доповідач:Войтко Ю. Б.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року	  	м. Вінниця	

       Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:
головуючого (судді-доповідача): Войтка Ю. Б.,
суддів Міхасішина І. В., Сопруна В. В.,
з участю секретаря судового засідання: Собцевої А. Р.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Мишковська Тетяна Миколаївна, на додаткове рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13 листопада 2023 року, ухвалене під головуванням судді Гуменюка К. П. в залі суду в м. Вінниці, 
в цивільній справі № 127/29111/21 за позовом ОСОБА_2  до ОСОБА_1  про відшкодування моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, 

встановив:
Короткий зміст вимог
У жовтні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом до ОСОБА_1 , у якому просив суд стягнути з останнього на свою користь 250 000 гривень у відшкодування моральної шкоди, заданої злочином.
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 25 жовтня 2023 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням – відмовлено. 
30 жовтня 2023 року представник відповідача ОСОБА_1 – адвокат Мишковська Т. М. засобами поштового зв`язку подала до суду заяву про стягнення з ОСОБА_2 на користь відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 25 000 грн, мотивуючи її тим, що під час ухвалення рішення від 25 жовтня 2023 року, суд першої інстанції не вирішив питання про стягнення цих витрат.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Додатковим рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13 листопада 2023 року заяву представника відповідача  ОСОБА_1 – адвоката Мишковської Т. М. про ухвалення додаткового рішення – задоволено частково.
Стягнуто з  ОСОБА_2  на користь  ОСОБА_1  понесені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 5 000 грн.
Рішення суду мотивоване тим, що з наданих представником відповідача доказів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу адвоката судом встановлена неспівмірність заявленого розміру вказаних витрат, складності справи та фактично виконаних адвокатом робіт (наданих послуг). Виходячи із встановленої реальності участі адвоката та її необхідності, а також з урахуванням очевидної неспівмірності заявленого розміру витрат на правову допомогу та беручи до уваги задекларовані в п. 6 ч. 3 ст. 2 ЦПК України і усталеній практиці у вищевказаних рішеннях ЄСПЛ принципи пропорційності, розумності і співмірності, суд дійшов висновку про необхідність зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу до 5 000 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги 
Не погодившись з таким рішенням суду ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Мишковська Т. М., подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати додаткове рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13 листопада 2023 року та ухвалити нове рішення, яким заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити повністю. 

Рух справи в суді апеляційної інстанції
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 14 грудня 2023 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя – Войтко Ю. Б., судді: Міхасішин І. В., Сопрун В. В.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 19 грудня 2023 року відкрито апеляційне провадження у справі, надано позивачеві строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та витребувано матеріали цивільної справи з місцевого суду. 
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 28 грудня 2023 року справу призначено до апеляційного розгляду 16 січня 2024 року з викликом учасників справи. 

Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Апеляційна скарга мотивована тим, що відмовляючи в частині стягнення на користь відповідача понесених ним судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000 грн місцевий суд не в повній мірі встановив всі обставини справи, внаслідок чого відповідачу було неправомірно відмовлено у відшкодуванні судових витрат на професійну правничу допомогу. Зауважує, що у ЦПК України відсутні законодавчо встановлені вимоги як до попереднього (орієнтовного) розрахунку, так і до детального опису робіт (наданих послуг). У зв`язку із цим, попередній (орієнтований) розрахунок робіт (наданих послуг) був зазначений представником відповідача в відзиві, а детальний опис робіт (наданих послуг) з доказами їх оплати був наданий суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, проте судом першої інстанції не було взято до уваги цей факт. При цьому, як на підставу зменшення суми витрат на правничу допомогу, суд послався на відсутність в описі виконаних робіт часу, який було витрачено представником відповідача на виконання вказаних робіт, завищену вартість робіт, з чим не можливо погодитись, враховуючи тривалий час розгляду справи, складність справи та необхідність ознайомлення з значним обсягом документів, а також зважаючи на особисте відношення обох учасників справи. Також судом не було враховано, що ця справа слухалась у загальному провадженні, адвокат приймала участь у значній кількості засідань суду, як під час підготовчого так і під час судового провадження, готувала відзив, вивчала матеріали досудового розслідування кримінального провадження № 12019020100000378 та матеріалами кримінальної справи № 128/1619/20, приймала участь у допиті свідків, виступала зі вступною промовою, поясненнями, дебатами.  Зазначає, що вказана справа мала надзвичайно важливе значення для відповідача по справі, зокрема для його репутації, а також виходячи з розміру позовних вимог, що також відобразилось на визначенні розміру судових витрат. Вважає, що суд першої інстанції ухвалюючи рішення про часткове задоволення заяви про відшкодування на користь відповідача понесених ним судових витрат на професійну правничу допомогу, які є документально підтвердженими, припустився надмірного формалізму, оскільки ЦПК України не встановлено форму та порядок написання опису робіт (наданих послуг) та попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат. Судом не взято до уваги, що у випадку відсутності з боку позивача клопотання про зменшення витрат на правову допомогу та доведення факту їх неспівмірності, понесені відповідачем судові витрати на професійну правничу допомогу мають бути відшкодовані на його користь у повному обсязі.
Своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_2 не скористався.

Фактичні обставини справи, встановлені судом
Судом установлено, що 24 листопада 2021 року між адвокатом Мишковською Т. М. та Грачовим А. С. було укладено договір про надання правничої допомоги.
Представник відповідача у поданій заяві про ухвалення додаткового рішення зазначає, що ОСОБА_1 були понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000 грн 00 коп.
На підтвердження вищевказаних обставин, представником надано до суду квитанцію до прибуткового касового ордеру від 24 листопада 2021 року на суму 25 000 грн. та опис виконаних робіт за договором від 24 листопада 2021 року.
Проте в даному описі робіт відсутній час, який було витрачено представником позивача на виконання вказаних робіт.
Дослідивши надані докази на підтвердження витрати на професійну правничу допомогу адвоката, суд першої інстанції дійшов висновку, що заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу має необґрунтовано завищену вартість. Таким чином, судом встановлена неспівмірність заявленого розміру витрат на професійну правничу допомогу, складності справи та фактично виконаних адвокатом робіт (наданих послуг).

Позиція суду апеляційної інстанції
У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 – адвокат Мишковська Т. М. вимоги апеляційної скарги підтримала, просила її задовольнити.
Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що у справі містяться відповідні докази.
Відповідно до положень статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Перевіривши матеріали справи, додаткове рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню з таких підстав.
Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції не відповідає вказаним критеріям.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Задовольняючи частково заяву про ухвалення додаткового рішення та стягуючи понесені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 5 000 грн, суд першої інстанції виходив з того, що в описі виконаних робіт за договором від 24 листопада 2021 року відсутній час, який було витрачено представником відповідача на виконання вказаних робіт, заявлені представником відповідача витрати у сумі 25 000 грн є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, затраченим нею часом на надання правничої допомоги.
З такими висновками погодитись не можна, оскільки суд дійшов до них неправильно встановивши дійсні обставини справи і зробивши висновки, які їм не відповідають, порушив норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення заяви.
Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції з власної ініціативи зменшив розмір витрат на професійну правничу допомогу до 5 000 грн, оскільки позивач не подавав клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, заслуговують на увагу з таких підстав.
Згідно зі статтею 133 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України)
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України)
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).
Тобто, у розумінні положень частин четвертої, п`ятої статті 137 ЦПК України, у разі неспівмірності розміру витрат із складністю справи, часом, витраченим на виконання робіт і їх обсягом, ціною позову, суд може за клопотанням сторони зменшити розмір відшкодування таких витрат. 
Відповідно до частини першої статті 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. 
Відповідно до частини третьої статті 137 ЦПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 
Як встановлено з матеріалів справи попередній (орієнтований) розрахунок робіт (наданих послуг) був зазначений представником відповідача в відзиві, а детальний опис робіт (наданих послуг) з доказами їх оплати був наданий суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, проте судом першої інстанції не було взято до уваги цей факт. 
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду по справі № 922/1163/18 від 06.03.2019 зазначено, що зважаючи на зміст пункту 4 частини другої статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатський гонорар може існувати у фіксованій формі. Оскільки договором про надання правової допомоги було визначено суму гонорару саме в такий спосіб, відповідач не зобов`язаний посилатися на час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг). Обґрунтованість розміру витрат на оплату послуг адвоката в такому разі визначається на підставі наявних доказів. 
При ухваленні додаткового рішення судом першої інстанції не був врахований вищезазначений правовий висновок Верховного Суду. 
Так, на підтвердження понесених відповідачем судових витрат на професійну правничу допомогу, разом із заявою про ухвалення додаткового рішення було надано копії договору про надання правничої допомоги від 24 листопада 2021 року, додатку № 1 до договору про надання правничої допомоги від 24 листопада 2021 року та квитанції до прибуткового касового ордеру, за якими відповідач сплатив адвокату гонорар у фіксованому розмірі, що передбачено статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». 
Отже ОСОБА_1 надано усі, передбачені статтею 137 ЦПК України, докази на підтвердження понесених ним витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 25 000 грн.
Із заявою про зменшення вищезазначених судових витрат позивач ОСОБА_2 до суду не звертався. 
Відтак зважаючи на наявні у матеріалах справи докази щодо обсягу наданих послуг на професійну правничу допомогу адвокатом Мишковською Т. М. та їх вартості, відсутність заяви позивача про зменшення розміру відшкодування судових витрат, колегія суддів вважає, що висновок місцевого суду про зменшення розміру судових витрат з власної ініціативи є безпідставним.
У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. При вирішенні питання щодо певних видів правничої допомоги адвоката ураховується як пов`язаність їх з розглядом справи, так і обґрунтованість та розумність визначення у контексті обсягу заперечень, наданих протилежною стороною. Великою Палатою Верховного Суду зазначено, що адвокат самостійно визначається зі стратегією захисту інтересів свого клієнта та алгоритмом дій задля задоволення вимог останнього та найкращого його захисту.
Разом з тим суд повинен оцінити витрати сторони у справі на оплату правничої допомоги у сукупності з критеріями, на які загострює увагу Європейський суд з прав людини, ураховуючи реальні обставини їх понесення та необхідності таких трат. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт перший частини другої статті 137 та частини восьмої статті 141 ЦПК України ).
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 17 грудня 2020 року у справі № 922/3708/19 висловив правову позицію, у якій зазначено, що проти розміру витрат на правничу допомогу має заперечувати обов`язково інша сторона і якщо вона не заперечує, то у суду відсутні підстави надавати оцінку кількості часу витраченому адвокатом на виконання робіт, а також суд не вправі зменшувати розмір витрат на професійну допомогу адвоката.
Матеріали справи не містять клопотання позивача ОСОБА_2 про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, а підстави для самостійного вирішення судом питання про зменшення цих витрат з урахуванням наведених обставин відсутні.
Аналогічні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382 цс 19); від 08 червня 2021 року у справі № 550/936/18 (провадження № 14-26 цс 21); від 07 липня 2021 року у справі № 910/12876/19 (провадження № 12-94 гс 20); від 01 грудня 2021 року у справі 607/14338/19-ц (провадження № 61-19073 св 20).

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що висновок суду про часткове задоволення заяви представника ОСОБА_1 – адвоката Мишковської Т. М. та стягнення із позивача на користь відповідача лише 5 000 грн витрат на професійну правничу допомогу, є помилковим.
За змістом статті 374 ЦПК України апеляційний суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює у відповідній частині нове рішення або змінює рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права (стаття 376 ЦПК України).
Відповідно до частин першої, другої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Ураховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що додаткове рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення заявлених вимог про стягнення з позивача на користь відповідача 25 000 грн судових витрат на професійну правничу допомогу.
На підставі викладеного та керуючись ст. 137, 141, 270, 367, 374, 376 ЦПК України, 

постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Мишковська Тетяна Миколаївна, задовольнити.
Додаткове рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13 листопада 2023 року скасувати.
Ухвалити нове рішення, яким заяву представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Мишковської Тетяни Миколаївни про ухвалення додаткового рішення задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь  ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 25 000 (двадцять п`ять тисяч) гривень 00 коп.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складений 18 січня 2024 року.

Головуючий                                                                  Ю. Б. Войтко

Судді:                                                           І. В. Міхасішин

                                                         В. В. Сопрун