ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 лютого 2024 року
м. Київ
справа № 676/2582/23
провадження № 61-17837св23
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Фаловської І. М. (суддя-доповідач),
суддів: Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Олійник А. С., Сердюка В. В.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Іванов Олег Олександрович, на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 серпня 2023 року у складі судді Шевцової Л. М. та постанову Хмельницького апеляційного суду від 09 листопада 2023 року у складі колегії суддів Костенка А. М., Гринчука Р. С., Спірідонової Т. В.,
ВСТАНОВИВ:
Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до 
ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.
Позовні вимоги мотивовано тим, що рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 12 грудня 2019 року у справі № 676/6375/19 стягнено з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
У зв`язку з тим, що позивач має високий дохід, розмір аліментів, 
що стягуються за рішенням суду, підлягає зменшенню, оскільки за період із січня 2022 року до листопада 2022 року з нього стягнуто аліменти в розмірі 
90 508,86 грн; з грудня 2022 року до лютого 2023 року - в розмірі 
70 395,02 грн, у той час, коли прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 2 833,00 грн. Визначений законодавцем розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку вважається достатнім для забезпечення нормального функціонування і розвитку дитини, проте за лютий 2023 року з позивача стягнено аліменти, сума яких у десять разів перевищує прожитковий мінімум для дитини.
Після ухвалення рішення про стягнення аліментів майновий стан 
ОСОБА_2 значно покращився, що підтверджується тим, що в квітні 2022 року вона зареєструвала право власності на квартиру; в лютому 
2022 року зареєструвала право власності на автомобіль SUZUKI SX-4, 
2008 року випуску, ринкова вартість якого 6 300,00 доларів США; в січні 
2023 року відповідач зареєструвала право власності на автомобіль марки Ford Eskape, 2018 року випуску, ринкова вартість якого становить 
16 500,00 доларів США. При цьому відповідач відмовляється надавати звіт про використання коштів, які стягуються на утримання їх дочки.
Крім того, слід врахувати, що позивач створив нову сім`ю, що призвело до збільшення його витрат; подружжя проживає в орендованій квартирі, орендна плата якої становить 10 000,00 грн. На утриманні має батька, який є особою з інвалідністю 3-ої групи, хворіє і потребує додаткових витрат на лікування. 
Посилаючись на те, що розмір аліментів, які стягуються на утримання дитини, не відповідає реальним її потребам, з урахуванням уточнених позовних вимог, ОСОБА_1 просив суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього за рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 12 грудня 
2019 року на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3 , 
ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частки до 1/18 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення
Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 серпня 2023 року, залишеним без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 09 листопада 2023 року, в задоволенні позову відмовлено.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, виходив із того, що суд може ухвалити рішення про зменшення розміру аліментів, якщо буде встановлено зміну (погіршення) матеріального стану платника аліментів, або встановлено, що вони витрачаються не за цільовим призначенням у зв`язку з тим, що стягуються в недоцільно великому розмірі. Водночас, одного факту нецільового витрачання аліментів недостатньо для постановлення судом рішення про зменшення розміру аліментів, оскільки це порушуватиме права дитини.
Позивач не надав належних і допустимих доказів на підтвердження погіршення його майнового стану, а навпаки стверджував про високий рівень доходу. Посилаючись на перебуванні на його утриманні батька, який є особою з інвалідністю, ОСОБА_1 не надав суду жодних доказів про доходи батька, потребу в його утриманні сином, наявність чи відсутність інших осіб, що зобов`язані утримувати батька в силу закону. Зміни життєвих обставин, зокрема створення позивачем іншої сім`ї, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.
Дослідивши витрати, які несла відповідач у період надходження аліментів, судами встановлено, що ОСОБА_2 здійснювала витрати на утримання спільної з відповідачем дочки, які спрямовані на поліпшення навчання дитини, розвиток її здібностей, вивчення нею іноземної мови, відпочинку та лікування. При цьому позивачем також не доведено, що відповідач витрачала аліменти не за цільовим призначенням, тобто не на потреби дитини, а на свої власні чи інших осіб.
Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи
У грудні 2023 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга 
ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Іванов О. О., на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області 
від 28 серпня 2023 року та постанову Хмельницького апеляційного суду 
від 09 листопада 2023 року, у якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.
У касаційній скарзі як на підставу касаційного оскарження судових рішень ОСОБА_1 посилається на пункти 1, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
Касаційна скарга мотивована тим, що висновки судів першої та апеляційної інстанцій суперечать правовій позиції Верховного Суду, викладеній 
у постанові від 10 жовтня 2023 року у справі № 682/2454/22-ц, відповідно до якої, ураховуючи предмет та підставу позову, справа стосується сімейних правовідносин, а отже, відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 274 ЦПК України не може розглядатися в порядку спрощеного позовного провадження. Указане порушення судами норм процесуального права, на думку заявника, є обов`язковою підставою для скасування судових рішень.
Висновок судів про відмову в задоволенні позову суперечить правовому висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 13 вересня 2023 року у справі № 226/882/22, відповідно до якого підставами для зміни розміру аліментів є зміна як матеріального, так і сімейного стану.
Суди першої та апеляційної інстанцій повно та всебічно не дослідили докази та обставини справи, не встановили джерело коштів відповідача, за які нею придбано автомобілі, не звернули увагу на те, що розмір аліментів 
не відповідає реальним потребам дитини та критеріям розумності 
і достатності.
Крім того, заявник посилається на відсутність правового висновку Верховного Суду про те, що покращення майнового стану платника аліментів також є підставою для зменшення їх розміру.
У лютому 2024 року ОСОБА_2 подала до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу ОСОБА_1 , у якому просить залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
Відзив мотивовано тим, що ні в суді першої інстанції, ні під час апеляційного перегляду справи позивач та його представник не заперечували проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання. Протягом розгляду справи в суді першої інстанції, який тривав із квітня до серпня 2023 року, позивач не заявляв жодних клопотань чи заяв і навпаки заперечував проти заявлених відповідачем клопотань про витребування доказів та допиту свідків, а тому доводи касаційної скарги про порушення судами норм процесуального права та неналежне дослідження доказів є безпідставними.
Постанови Верховного Суду, на які міститься посилання в касаційній скарзі, не є релевантними.
Рух справи у суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 08 січня 2024 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано її матеріали з Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області.
У січні 2024 року справу № 676/2582/23 передано до Верховного Суду. 
Ухвалою Верховного Суду від 02 лютого 2024 року справу призначено до судового розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , 
ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом із матір`ю.
Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 12 грудня 
2019 року у справі № 676/6375/19 стягнено з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3 , 
ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки видів його доходу, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 25 вересня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до договору дарування квартири від 14 квітня 2020 року ОСОБА_4 подарував ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 . Договір посвідчений приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського міського нотаріального округу Цвіляк А. О., реєстровий номер № 331. 
Щодо витрат на утримання дитини ОСОБА_2 надано документи: довідку про те, що ОСОБА_3 протягом жовтня 2022 року відвідувала спортивну секцію зі стрибків на батуті; характеристику на ОСОБА_3 , яка навчається в Кам`янець-Подільському ліцеї № 14; довідку про сплату інформаційно-консультативних послуг, які отримала ОСОБА_3 у «Школі усного рахунку «Соробан»; договір-заявку на послугу «Денний літній табір»; довідку від 26 квітня 2023 року № 31 ФОП ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_3 перебувала у літньому таборі «English Sumer Camp»; довідку від 26 квітня 
2023 року № 92 про те, що ОСОБА_3 навчається в Кам`янець-Подільському ліцеї № 14 за науково-педагогічним проєктом «Інтелект України»; договір купівлі-продажу № 814 на комплект навчальних матеріалів на один навчальний місяць з урахуванням програми науково-педагогічного проєкту «Інтелект України»; повідомлення про акцент публічної сфери договору про надання спортивно-оздоровчих послуг ТОВ «СЛ СЕЙСЛ»; медичні документи про ультразвукове обстеження серця дитини; консультативний висновок спеціаліста про надання стоматологічних послуг 
у медичному центрі «Атланта»; виписку з медичної карти амбулаторного хворого.
Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Відповідно до частин першої, другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Перевіривши доводи касаційної скарги з підстав та у межах касаційного оскарження, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції не відповідає зазначеним вимогам закону.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Відповідно до статті 10 ЦПК України при розгляді справи суд керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї (далі - Конвенція), згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (далі - ЄСПЛ). Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини.
Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, а відповідно до статті 6 Конвенції таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які мають бути справедливими.
Пунктом 1 статті 6 Конвенції визначено право кожного на справедливий 
і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним 
і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.
ЄСПЛ неодноразово наголошував, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається 
ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюються зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.
Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі (частина перша статті 277 ЦПК України).
Відповідно до пункту 3 статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, зокрема, про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства). 
Частина четверта статті 274 ЦПК України містить імперативну норму, яка визначає перелік справ, які не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного провадження. Цей перелік ґрунтується на класифікації справ за матеріально-правовою ознакою, тобто за характером спірних матеріально-правових відносин.
Так, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 
1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті (пункт 1 частини перша та друга статті 274 ЦПК України).
У порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя (пункт 1 частини четвертої статті 274 ЦПК України).
При цьому законодавцем визначено, що порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження (пункт 7 частини третьої статті 376 ЦПК України).
У справі, що переглядається, предметом спору є зменшення розміру аліментів на дитину.
Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 квітня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а. с. 41).
Процесуальне питання щодо неможливості розгляду спорів про зменшення розміру аліментів на дитину у порядку спрощеного позовного провадження вже перебувало на розгляді Верховного Суду.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2023 року в справі 
№ 682/2454/22-ц (провадження № 61-10748св23), на яку міститься посилання в касаційній скарзі, зроблено висновок про те, що ураховуючи предмет та правові підстави позову у цій справі (зменшення розміру аліментів), вона 
є справою, що виникає із сімейних правовідносин, а отже, відповідно 
до пункту 1 частини четвертої статті 274 ЦПК України не може розглядатися 
в порядку спрощеного позовного провадження.
Аналогічний правовий висновок щодо вирішення вказаного процесуального питання викладено в постанові Верховного Суду від 24 січня 2024 року 
у справі № 752/1058/23.
Усупереч вищенаведеним нормам процесуального права та правовим висновкам Верховного Суду суд першої інстанції розглянув і вирішив справу у спорі, що виникає із сімейних правовідносин, в порядку спрощеного позовного провадження.
Суд апеляційної інстанції, залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, не звернув уваги на те, що в справі спір виник із сімейних відносин та не стосувався стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплати додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексації аліментів, зміни способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділу майна подружжя, а тому ця справа не могла бути розглянутою за правилами спрощеного позовного провадження.
При цьому апеляційний суд не врахував, що пунктом 7 частини третьої статті 376 ЦПК України передбачено обов`язкову підставу для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення. 
З огляду на зазначені порушення норм процесуального права суд апеляційної інстанції зробив передчасний висновок про залишення без змін рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову про зменшення аліментів.
Оскільки встановлено підстави для скасування постанови апеляційного суду та направлення справи на новий розгляд до апеляційного суду із зазначених підстав (порушення процесуальних норм), а тому інші підстави відкриття касаційного провадження щодо оскарження рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 серпня 2023 року та постанови Хмельницького апеляційного суду від 09 листопада 2023 року по суті спору суд касаційної інстанції не аналізує.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, якщо суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.
Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку про те, що постанова апеляційного суду прийнята без додержання норм процесуального права. 
У зв`язку з наведеним, касаційний суд вважає за необхідне касаційну скаргу задовольнити частково, постанову апеляційного суду скасувати та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Щодо судових витрат
Постанова суду касаційної інстанції складається крім іншого, і з розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції (підпункт «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України).
Порядок розподілу судових витрат вирішується за правилами, встановленими в статтях 141-142 ЦПК України. У статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У частині тринадцятій статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
У випадку, якщо судом касаційної інстанції скасовано судові рішення 
з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, то розподіл суми судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат (див. постанову Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року в справі 
№ 530/1731/16-ц).
Ураховуючи, що справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, суд касаційної інстанції не здійснює розподіл судових витрат.
Керуючись статтями 400, 409, 411, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Іванов Олег Олександрович, задовольнити частково.
Постанову Хмельницького апеляційного суду від 09 листопада 2023 року скасувати.
Справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції постанова Хмельницького апеляційного суду від 09 листопада 2023 року втрачає законну силу та подальшому виконанню не підлягає.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                           І. М. Фаловська
Судді                                                                                    В. М. Ігнатенко
                                                                                             С. О. Карпенко
                                                                                             А. С. Олійник
                                                                                     В. В. Сердюк