ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 року 
м. Київ
cправа №  910/7660/23 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Бакуліна С.В. - головуючий,  Кондратова І.Д., Студенець В.І.,  
за участю секретаря судового засідання - Федорченка В.М.,
представників учасників справи:
позивача -  Василевської О.В.,
відповідача -  Зінчука Я.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз збут"
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.10.2023 (головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді: Андрієнко В.В., Шапран В.В.) та рішення Господарського суду міста Києва від 15.08.2023 (суддя Демидов В.О.)
у справі №910/7660/23
за позовом    Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз збут"
до       Акціонерного товариства "Мегабанк"
про визнання зобов`язання припиненим,
ВСТАНОВИВ:
1.Короткий зміст позовних вимог 
1.1.Товариство з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз збут" (далі - ТОВ "Чернігівгаз збут") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Мегабанк" (далі - АТ "Мегабанк") про визнання припиненим зобов`язання у розмірі 120 328,77 грн, за укладеним між сторонами договором про надання гарантії від 29.10.2021 №403, шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.
1.2.Позовні вимоги обґрунтовані тим, що зобов`язання позивача перед відповідачем в сумі 120 328,77 грн щодо погашення заборгованості по сплаті комісійної винагороди за договором про надання гарантії від 29.10.2021 №403 є припиненими на підставі заяви про припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 27.03.2023 №147007.2-Сл-1358-0323 шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.
1.3.Заперечення проти позову мотивовані тим, що, починаючи з 02.06.2022, АТ "Мегабанк" перебуває у процесі тимчасової адміністрації, а з 22.07.2022 - у процесі ліквідації, та здійснює свою діяльність на підставі Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осі", який є спеціальним в умовах проведення процедури виведення з ринку та ліквідації неплатоспроможного банку, та яким встановлена заборона зарахування зустрічних однорідних вимог банком з дня початку процедури як тимчасової адміністрації, так і подальшої ліквідації. Оскільки договір №12А167-31-23 про відступлення права вимоги від 15.03.2023 вважається недійсним, правові підстави для заміни кредитора з ТОВ "Йе Енергія" на ТОВ "Чернігівгаз збут" у зобов`язанні, зазначеному у повідомленні про заміну кредитора у зобов`язанні від 27.03.2023 №147007.2-Сл-1357-0323, відсутні.
2.Стислий виклад обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій
2.1.29.10.2021 АТ "Мегабанк" (банк) та ТОВ "Чернігівгаз збут" (клієнт) уклали договір про надання гарантії №403, за умовами якого банк надає клієнту послуги з видачі тендерної гарантії на користь ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" (бенефіціар) з метою забезпечення виконання клієнтом зобов`язання перед бенефіціаром за закупівлею: договором транспортування природного газу від 18.12.2019 №1910000218 на наступних умовах: сума гарантії - 12 000 000,00 UAH, строк дії гарантії - до 28.10.2022 включно.
2.2.15.03.2023 ТОВ "Чернігівгаз збут" (новий кредитор) та ТОВ "Йе Енергія" (первісний кредитор) уклали договір про відступлення права вимоги №12А167-31-23, за умовами якого первісний кредитор відступає новому кредитору право вимоги до АТ "Мегабанк" за договором №59/2021 банківського строкового вкладу юридичної особи (з виплатою процентів щомісяця) від 24.09.2021 (основний договір).
2.3.Відповідно до пункту 1.2 договору новий кредитор одержує право замість первісного кредитора вимагати від боржника виконання визначеного в основному договорі зобов`язання з повернення грошових коштів (вкладу) в розмірі 120 328,77 грн.
2.4.Листом від 27.03.2023 №147007.2-Сл-1357-0323 ТОВ "Чернігівгаз збут" повідомило АТ "Мегабанк" про заміну кредитора у зобов`язанні.
2.5.Заявою від 27.03.3023 №14007.2-Сл-1358-0323 ТОВ "Чернігівгаз збут", на підставі статті 601 Цивільного кодексу України (далі -ЦК), повідомило АТ "Мегабанк" про припинення свого зобов`язання з погашення заборгованості по сплаті комісійної винагороди за договором про надання гарантії від 29.10.2021 №403, за період з 01.02.2022 по 02.06.2022 включно, в сумі 120 328,77 грн, шляхом повного зарахування наступних зустрічних однорідних вимог:
1) вимоги АТ "Мегабанк" до ТОВ "Чернігівгаз збут" щодо погашення заборгованості по сплаті комісійної винагороди за договором про надання гарантії від 29.10.2021 №403, за період з 01.02.2022 по 02.06.2022 включно, в сумі 120 328,77 грн та
2) вимоги ТОВ "Чернігівгаз збут" до АТ "Мегабанк" щодо виконання останнім грошового зобов`язання з повернення грошових коштів в розмірі 120 328,77 грн, яке виникло на підставі та відповідно до договору №59/2021 банківського строкового вкладу юридичної особи (з виплатою процентів щомісяця) від 24.09.2021, та право вимоги щодо виконання якого відступлене ТОВ "ЙЕ Енергія" на користь ТОВ "Чернігівгаз збут" на підставі договору про відступлення права вимоги від 15.03.2023.
2.6.Листом від 11.04.2023 №5623  АТ "Мегабанк" у відповідь на повідомлення від 27.03.2023 №147007.2-Сл-1357-0323 про заміну кредитора у зобов`язанні й на заяву від 27.03.3023 №14007.2-Сл-1358-0323 про припинення зобов`язання шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог відмовило у зарахуванні зустрічних однорідних вимог, у зв`язку з запровадженням в АТ "Мегабанк" процедури ліквідації, а саме з 22.07.2022, банк не може здійснювати банківську діяльність.
2.7.Як встановили суди, відповідно до рішення Національного банку України від 02.06.2022 №261-рш/БТ "Про віднесення Акціонерного товариства "Мегабанк" до категорії неплатоспроможних" АТ "Мегабанк" віднесено до категорії неплатоспроможних.
2.8.Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.06.2022 №383 "Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ "Мегабанк" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку" розпочато процедуру виведення АТ "Мегабанк" з ринку і запроваджено тимчасову адміністрацію з 03.06.2022 по 02.07.2022 (включно).
2.9.Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 22.06.2022 №423 щодо продовження тимчасової адміністрації в неплатоспроможному АТ "Мегабанк" на один місяць з 03.07.2022 по 02.08.2022 (включно).
2.10.Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 21.07.2022 №362-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Акціонерного товариства "Мегабанк" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 21.07.2022 №506 "Про початок процедури ліквідації АТ "Мегабанк" та делегування повноважень ліквідатора банку". Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з делегуванням усіх повноважень ліквідатора АТ "Мегабанк", визначених Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", призначено провідного професіонала з управління активами та ліквідації відділу організації процедур ліквідації банків департаменту ліквідації банків Білу Ірину Володимирівну строком на три роки з 22.07.2022 до 21.07.2025 включно. Вимоги кредиторів прийматимуться протягом 30 днів з дня опублікування у газеті "Голос України" оголошення про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку за адресою: вул. Січових Стрільців, 17, м. Київ, 04053.
3.Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції
3.1.Господарський суд міста Києва рішенням від 15.08.2023 у справі №910/7660/23, яке Північний апеляційний господарський суд залишив без змін постановою від 25.10.2023, у задоволенні позову відмовив.
3.2.Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що нормами чинного законодавства України чітко визначено, що визнання протиправним та скасування рішення Правління Національного банку України "Про віднесення Акціонерного товариства "Мегабанк" від 02.06.2022 №261-рш/БТ до категорії неплатоспроможних" не відновлює того становища банку, яке існувало до прийняття такого акта/рішення, включаючи правовий статус цього банку, та не відновлює становища/прав осіб, які були учасниками банку на момент прийняття такого акта/рішення. Таким чином, позовні вимоги ТОВ "Чернігівгаз збут" до АТ "Мегабанк" про визнання зобов`язань припиненими є необґрунтованими, недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.
4.Короткий зміст вимог касаційної скарги та її обґрунтування. Доводи інших учасників справи 
4.1.ТОВ "Чернігівгаз збут" звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.10.2023 та рішення Господарського суду міста Києва від 15.08.2023 у цій справі і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.
4.2.Підставою касаційного оскарження рішень судів попередніх інстанцій у цій справі ТОВ "Чернігівгаз збут" вважає наявність випадку, передбаченого пунктом 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК), зазначаючи про відсутність висновків Верховного Суду щодо одночасного застосування частини дев`ятої статті 266-1 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС), частини сьомої статті 77, статті 79 Закону України "Про банки і банківську діяльність", у разі скасування постанови НБУ про віднесення банку до неплатоспроможного, а також одночасного застосування до правовідносин статті 601 ЦК та статті 203 Господарського кодексу України (далі - ГК).
4.3.Доводи скаржника зводяться до того, що:
(1) суди попередніх інстанцій не врахували рішення Окружного адміністративного  суду міста Києва від 10.11.2022 та постанови Шостого апеляційного  адміністративного           суду від 15.03.2023 у справі №640/12723/22, про витребування копій яких просив скаржник в суді першої інстанції,  хоча на дату ухвалення рішень у вказаній справі існувало рішення, яким було скасовано віднесення АТ "Мегабанк" до категорії неплатоспроможних банків та визнано початок процедури його ліквідації незаконним;
(2) мотивувальні частини цих рішень мають значну доказову цінність для прийняття повного, об`єктивного та справедливого рішення у цій справі №910/7660/23, а неможливість доступу до повного тексту рішень судів про скасування рішення правління НБУ від 02.06.2022 №261-рш/БТ "Про віднесення          АТ "Мегабанк" до категорії неплатоспроможних" нівелює принципи, завдання та основні засади  господарського судочинства, передбачені статтею           2 ГПК;
(3) застосування судами спеціального законодавства, зокрема частини сьомої статті 77, статті 79 Закону України "Про банки і банківську діяльність" є безпідставним та  хибним, оскільки це прямо суперечить принципу обов`язковості виконання судового рішення;
(4) при вирішенні питання правомірності припинення зобов`язання між сторонами шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог в односторонньому порядку, суд мав керуватися нормами цивільного законодавства, зокрема положення статті           601 ЦК та статті 203 ГК, якими регулюється припинення зобов`язання зарахуванням.
5.Позиція Верховного Суду
5.1.Предметом спору у цій справі є вимоги про визнання припиненим зобов`язання позивача перед відповідачем в сумі 120 328,77 грн щодо погашення заборгованості по сплаті комісійної винагороди за договором про надання гарантії від 29.10.2021 №403 на підставі заяви  позивача про припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 27.03.2023 №147007.2-Сл-1358-0323 по факту укладення ним в період ліквідаційної процедури банку з первісним кредитором відповідача договору уступки права вимоги.
5.2.Згідно із частиною третьою статті 203 ГК господарське зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони.
5.3.Аналогічні положення закріплені також у статті 601 ЦК, згідно з якою зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.
5.4.Відмовляючи у задоволенні позову, суди попередніх інстанцій виходили з неможливості припинення зобов`язання позивача перед відповідачем шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, зокрема з огляду на запровадження в АТ "Мегабанк" процедури ліквідації, оскільки спірні правовідносини не регулюються нормами ЦК та ГК.
5.5.Відповідно до частини другої статті 6 Закону України "Про банки і банківську діяльність" особливості правового статусу, порядку створення, діяльності, реорганізації та ліквідації банків визначаються цим Законом та Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".
5.6.Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.
5.7.Нормами частини п`ятої статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов`язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), поєднанням боржника і кредитора в одній особі.
5.8.Відповідно до статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд зобов`язаний забезпечити збереження активів.
5.9.Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.
5.10.Згідно з пунктом 8 частини другої статті 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" з дня початку процедури ліквідації банку  забороняється зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов`язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі внаслідок укладення будь-яких правочинів з іншими особами, крім банку, зарахування на вимогу однієї із сторін. Обмеження, встановлені цим пунктом, не поширюються на правочини, зобов`язання за якими припиняються у процедурі ліквідаційного неттінгу, що здійснюється в порядку, встановленому статтею 54-1 цього Закону, та припинення зобов`язань шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог боржника, який одночасно є кредитором банку, що ліквідується. Зарахування зустрічних однорідних вимог боржника, який одночасно є кредитором банку, що ліквідується, здійснюється під час задоволення Фондом відповідної черги акцептованих вимог кредиторів, до якої віднесені вимоги такого кредитора, за заявою кредитора банку і в сумі, що не перевищує суму акцептованих вимог за заявою банку.
5.11.Колегія суддів виснує, що непоширення обмежень, встановлених цим пунктом, на припинення зобов`язань шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог боржника, який одночасно є кредитором банку, що ліквідується, не стосується випадків, коли боржник став кредитором банку внаслідок укладення правочину про уступку права вимоги з первісним кредитором, що прямо заборонено нормою пунктом 8 частини другої статті 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", та  частиною п`ятою статті 36 цього закону, оскільки такий правочин має наслідком саме поєднання боржника і кредитора в одній особі. 
5.12.Припинення зобов`язань шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог в процесі ліквідації банку є порушенням вимог чинного законодавства, зокрема черговості задоволення вимог кредиторів банку, передбаченого статтею 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Задоволення вимог окремого кредитора-юридичної особи, заявлених поза межами ліквідаційної процедури банку, у тому числі на підставі судового рішення, не допускається, оскільки в такому випадку активи з банку виводяться, а заборгованість третіх осіб перед банком збільшується, що порушує принцип пріоритетності зобов`язань неплатоспроможного банку за вкладами фізичних осіб, гарантованими Фондом гарантування вкладів фізичних осіб. Вказані правові позиції наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2018 у справі №910/23398/16, постановах Верховного Суду від 02.03.2018 у справі №910/8297/17, від 20.03.2018 у справі №910/3226/17, від 29.08.2018 у справі №910/3361/17.
5.13.З огляду на наведене та, враховуючи прийняте рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про ліквідацію АТ "Мегабанк", суди попередніх інстанцій правильно виснували, що спірні правовідносини сторін (щодо припинення зобов`язань шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог) не регулюються ЦК, оскільки унормовуються спеціальним законом - Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", пункт 8 частини другої  статті 46 якого, як зазначалось вище,  містить заборону здійснювати зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, поєднання боржника і кредитора в одній особі внаслідок укладення будь-яких правочинів з іншими особами. 
5.14.Посилання скаржника на скасування рішення правління Національного Банку України від          02.06.2022 №261-рш/БТ "Про віднесення Акціонерного товариства "Мегабанк" до категорії неплатоспроможних", які суди попередніх інстанцій обґрунтовано відхилили, також не можуть бути підставою для припинення зобов`язань позивача перед відповідачем шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог з огляду на таке.
5.15.Як встановили суди попередній інстанцій, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.11.2022 у справі №640/12723/22,  залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.03.2023, дійсно визнано протиправним та скасовано Рішення №261-рш/БТ Правління Національного банку України від 02.06.2022 "Про віднесення Акціонерного товариства "Мегабанк" до категорії неплатоспроможних".
5.16.Вказане рішення в силу частини першої статті 370 КАС, на яку в касаційній скарзі посилається скаржник, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
5.17.Водночас норма статті 266-1 КАС, яка була врахована судами попередніх інстанції, встановлює особливості провадження у справах щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку та рішень Кабінету Міністрів України стосовно виведення банків з ринку.
5.18.Відповідно до частини п`ятої статті 266-1 КАС під час розгляду адміністративних справ, визначених частиною першою цієї статті, суд перевіряє, чи прийнятий індивідуальний акт або рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені   Конституцією та законами України, які визначають повноваження Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Кабінету Міністрів України та Міністерства фінансів України. 
5.19.Згідно з частиною шостою статті 266-1 КАС під час розгляду адміністративних справ, визначених частиною першою цієї статті, суд використовує як підставу для власної оцінки та покладається на кількісні, якісні оцінки та висновки, зроблені Національним банком України, Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, Кабінетом Міністрів України, Міністерством фінансів України, Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку, на підставі яких були прийняті відповідні рішення, крім випадків, якщо:
1) оскаржуване рішення/акт прийнято з істотним порушенням встановленого порядку його прийняття (порушення, яке істотно вплинуло на результат оцінки);
2) кількісні, якісні оцінки та висновки ґрунтуються на очевидно помилкових відомостях та/або не враховують суттєвих обставин (фактів), за умови врахування яких оскаржуване рішення/акт не могло бути прийнято;
3) наявні очевидні розбіжності та/або логічні суперечності між кількісними, якісними оцінками та/або висновками;
4) оскаржуване рішення/акт прийнято за відсутності повноважень або з використанням повноважень всупереч меті, з якою вони надані законом.
5.20.Відповідно до частини сьомої  цього кодексу суд за результатами розгляду адміністративних справ, визначених частиною першою цієї статті, може прийняти рішення про:
1) визнання протиправним (незаконним) та скасування індивідуального акта/рішення, визначеного частиною першої цієї статті, або окремих його положень;
2) стягнення з відповідача (відповідачів) коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправним (незаконним) індивідуальним актом/рішенням, якщо така вимога заявлена позивачем одночасно з вимогою про визнання протиправним (незаконним) та скасування індивідуального акта/рішення;
3) відмову в задоволенні позовних вимог (повністю або частково).
5.21.Згідно з частиною дев`ятою статті 266-1 КАС визнання протиправним (незаконним) та скасування індивідуального акта/рішення, визначеного частиною першою цієї статті, або окремих його положень:
1) не відновлює того становища банку, яке існувало до прийняття такого акта/рішення, включаючи правовий статус цього банку, та не відновлює становища/прав осіб, які були учасниками банку на момент прийняття такого акта/рішення;
2) не може бути підставою для визнання недійсними, нечинними, протиправними та скасування будь-яких рішень, правочинів або інших дій/визнання протиправною бездіяльності, прийнятих, вчинених або допущених у процедурі виведення неплатоспроможного банку з ринку/ліквідації банку;
3) не породжує будь-яких прав осіб, які були учасниками банку на момент прийняття такого індивідуального акта/рішення, крім права на відшкодування заподіяної шкоди.
5.22.Суд не може прийняти будь-яке інше рішення, що може мати наслідком зупинення/припинення розпочатої процедури виведення неплатоспроможного банку з ринку та/або ліквідації банку (частина десята статті 266-1 КАС).
5.23.Відповідно до частини сьомої статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність" розпочата процедура ліквідації банку не може бути зупинена/припинена, у тому числі в разі визнання протиправними (незаконними) та скасування індивідуальних актів Національного банку України та/або Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що були підставою для її початку
5.24.Стаття 79 Закону України "Про банки і банківську діяльність" також визначає, що  визнання протиправним (незаконним) та скасування індивідуального акта Національного банку України, зазначеного в частині другій цієї статті, або окремих його положень: не відновлює того становища банку, яке існувало до прийняття такого акта/рішення, включаючи відновлення правового статусу цього банку, та не відновлює становища/прав осіб, які були учасниками банку на момент прийняття такого акта/рішення.
5.25.Аналіз вищенаведених норм свідчить, що чинне законодавства України чітко визначає, що: (1) визнання протиправним (незаконним) та скасування індивідуального акта Національного банку України,  яким в цьому випадку є  Рішення №261-рш/БТ Правління Національного банку України від 02.06.2022 "Про віднесення Акціонерного товариства "Мегабанк" до категорії неплатоспроможних", не відновлює того становища банку, яке існувало до прийняття такого акта/рішення, включаючи правовий статус цього банку, та не відновлює становища/прав осіб, які були учасниками банку на момент прийняття такого акта/рішення; (2) розпочата  процедура ліквідації банку не можу бути зупинена/припинена, у тому числі у разі визнання протиправним (незаконним), у тому числі в разі визнання протиправними (незаконними) та скасування індивідуальних актів Національного банку України.
5.26.При цьому Верховний Суд зауважує, що застосування  судами частини сьомої статті 77, статті 79 Закону України "Про банки та банківську діяльність", яка кореспондується із частиною  дев`ятою статті 266-1 КАС жодним чином не суперечить принципу обов`язковості судового рішення, визначеного, зокрема, статтею 370  Кодексу адміністративного судочинства України, про що помилково стверджує скаржник. Застосування наведених норм є очевидним та не суперечить одне одному, адже норми стосовно того, що визнання протиправним (незаконним) та скасування індивідуального акта Національного банку України,  не відновлює того становища банку, яке існувало до прийняття такого акта/рішення, включаючи правовий статус цього банку, жодним чином не нівелюють норми щодо обов`язковості судового рішення, яким такий акт Національного банку України  визнано протиправним та скасовано. Таке скасування може бути підставою для відшкодування завданої протиправним актом індивідуальної дії Національного банку України шкоди (частина третя статті 6 ГПК).
5.27.Твердження скаржника про неврахування судами рішення Окружного адміністративного  суду міста Києва від 10.11.2022 та постанови Шостого апеляційного  адміністративного суду від 15.03.2023 у справі №640/12723/22, про витребування копій яких скаржник просив в суді першої інстанції, Верховний Суд відхиляє, адже як вбачається з текстів оскаржуваних судових рішень суди врахували, що судовим рішенням у справі №640/12723/22 було визнано протиправним та скасовано рішення  №261-рш/БТ Правління Національного банку України від 02.06.2022 "Про віднесення Акціонерного товариства "Мегабанк" до категорії неплатоспроможних", при цьому виснували, що таке визнання протиправним та скасування цього рішення не відновлює того становища банку, яке існувало до прийняття такого акта/рішення, включаючи правовий статус цього банку, з чим по суті не погоджується скаржник.
5.28.Проте незгода скаржника з висновками суду жодним чином не свідчить про неповне встановлення та дослідження судами обставин справи, оскільки до предмету доказування у цій справі не входить дослідження правових висновків судів в адміністративній справі щодо змісту та ступеню істотності порушення, а також встановленого порядку прийняття рішення  №261-рш/БТ Правління Національного банку України від 02.06.2022 "Про віднесення Акціонерного товариства "Мегабанк" до категорії неплатоспроможних". До предмету доказування у цій справі входять лише обставини щодо припинення зобов`язань нового кредитора (позивача) до боржника (відповідача) внаслідок направлення ним відповідачеві вимоги про зарахування зустрічних вимог по факту вчинення ним правочину з первісним кредитором про уступку права вимоги до банку, який перебуває в процедурі ліквідації.
5.29.Також, Верховний Суд зауважує, що мотиви прийняття таких рішень у цьому випадку не мають значення ще і тому, що норми чинного законодавства  не пов`язують можливість відновлення становища банку, яке існувало до прийняття відповідного акта/рішення, включаючи правовий статус цього банк, та, як наслідок, можливість здійснення зарахування зустрічних вимог, у разі визнання протиправним та скасування такого акта/рішення з мотивами, які цьому слугували.
5.30.З огляду ненаведене, Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій  про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання припиненим зобов`язання у розмірі 120 328,77 грн за укладеним між сторонами договором про надання гарантії від 29.10.2021 №403, шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.
6.Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
6.1.Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
6.2.Згідно із статтею 309 ГПК суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
6.3.За результатами касаційного перегляду Верховним Судом не встановлено неправильного застосування судами норм матеріального чи порушення норм процесуального права. Оскаржувані судові рішення прийнято за результатами повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин справи і підстав для його зміни чи скасування, за мотивів наведених у касаційній скарзі, Верховний Суд не вбачає.

7. Розподіл судових витрат
7.1.Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку статті 129 ГПК покладається на скаржника.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд
П О С Т А Н О В И В :
1.Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз збут"  залишити без задоволення.
2.Постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.10.2023  та рішення Господарського суду міста Києва від 15.08.2023 у справі №910/7660/23 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                     С.В. Бакуліна

Судді                                                                                                 І.Д. Кондратова  

                                                                                                          В.І. Студенець