УХВАЛА
 
08 січня 2024 року
м. Київ
 
справа № 2-2823/11
провадження № 61-18084ск23
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Осіяна О. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 26 вересня 2022 року та постанову Одеського апеляційного суду від 06 червня 2023 року у справі за скаргою ОСОБА_1 про визнання дій приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Крецула Вадима Андрійовича незаконними, стягувач - ОСОБА_2 ,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою про визнання дій приватного виконавця Крецула В. А. незаконними, стягувач - ОСОБА_2 .
 
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 26 вересня 2022 року скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано незаконними та скасовано рішення, вчинені у виконавчому провадженні ВП № НОМЕР_1, а саме: постанову про арешт коштів боржника від 10 січня 2022 року; постанову про передачу предмета іпотеки стягувачу від 10 січня 2022 року; акт про передачу предмета іпотеки стягувачу в рахунок погашення від 10 січня 2022 року. В іншій частині вимог скарги відмовлено.
 
Постановою Одеського апеляційного суду від 06 червня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Крецула В. А. задоволено частково. 
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Зімірьової О. О. задоволено частково.
Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 26 вересня 2022 року в частині задоволення скарги ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування постанови про арешт коштів боржника від 10 січня 2022 року, постанови про передачу предмета іпотеки стягувачу від 10 січня 2022 року, акту про передачу предмета іпотеки стягувачу в рахунок погашення від 10 січня 2022 року скасовано й ухвалено в цій частині, нове судове рішення, яким у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено. В іншій частині ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.
 
13 грудня 2023 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій заявник просить зазначені судові рішення у частині, якою не задоволено його вимоги, скасувати й ухвалити нове судове рішення, яким його вимоги задовольнити. 
Клопотання заявника про поновлення строку на касаційне оскарження, мотивовано тим, що оскаржуване судове рішення апеляційної інстанції отримано ним лише 22 листопада 2023 року, тому вважає, що процесуальний строк на оскарження закінчується 22 грудня 2023 року, надаючи, при цьому копію своєї заяви до суду першої інстанції про ознайомлення з матеріалами справи та надання судового рішення 22 листопада 2023 року, помилково вважаючи це достатніми підставами для поновлення строку на касаційне оскарження.
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне. 
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.
Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду у  такому його елементі як правова визначеність.
З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на касаційне оскарження судового рішення, особа, яка має намір подати касаційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, у тому числі, спрямовані на своєчасне одержання судових рішень, а також підготовку касаційної скарги, яка за своїм змістом і формою буде відповідати усім вимогам процесуального закону.
Отже, на підтвердження наведених обставин, у разі пропуску процесуального строку на касаційне оскарження, заявник має надати відповідні докази в оригіналах або завірені в установленому порядку їх копії, якими можуть бути, наприклад: поштовий конверт з трек-номером поштового відправлення, довідка із суду щодо дати первинного надіслання (отримання/неотримання) ОСОБА_1 копії судового рішення апеляційного суду, поштового відділення зв`язку тощо, або навести інші підстави та надати до суду разом із відповідними доказами.
Звернення до Верховного Суду як найвищого суду в системі судоустрою України, що забезпечує сталість та єдність судової практики при реалізації права на справедливий суд, передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, відтак такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності намірів забезпечення права на оскарження судового рішення.
Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.
 
Крім того, подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку та розміру. 
 
До касаційної скарги додано клопотання про звільнення від сплати судового збору або його зменшення чи відстрочення, мотивоване скрутним матеріальним становищем заявника. На підтвердження вказаних обставин надано відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період часу з 1 кварталу 2022 року по 4 квартал 2022 року про отримання доходів у розмірі 5 043 грн 67 коп., а також за період часу з 1 кварталу 2023 року по 3 квартал 2023 року про отримання доходів у розмірі 6 388 грн 80 коп.
 
Відповідно до частин 1, 2 статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.
Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
 
Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду.
 
При вирішенні питання про відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.
 
Аналіз клопотання свідчить, що вказані доводи не можуть вважатись достатньою підставою для його задоволення, оскільки касаційна скарга не містить достатніх доказів, які підтверджують майновий стан ОСОБА_1 , тому заявнику потрібно надати додаткові докази на підтвердження вказаних обставин. Такими доказами, як приклад, можуть бути довідки про доходи (зокрема і фіскальних органів), банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка фіскального органу про перелік розрахункових та інших рахунків, тощо. 
 
Отже заявнику необхідно надати суду належні докази на підтвердження наявності підстав для застосування положень статті 8 Закону України «Про судовий збір» чи сплатити судовий збір у встановленому порядку і розмірі.
 
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».
 
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції на час подачі позову) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що встановлений законом станом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
 
Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був установлений у розмірі 2 684грн.
 
Відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на ухвалу суду, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0, 2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Ураховуючи характер спору заявнику необхідно сплатити судовий збір за подання цієї касаційної скарги у розмірі 536 грн 80 коп. 
 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві, Печерський район, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA288999980313151207000026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
 
На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати документ, що підтверджує його сплату або документи, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону.
 
Отже подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження.
 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.
 
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.
 
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, 
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 26 вересня 2022 року та постанову Одеського апеляційного суду від 06 червня 2023 року залишити без руху. 
 
Надати для усунення зазначених вище недоліків касаційної скарги строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї  ухвали.  
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.  
  
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                        О. М. Осіян