ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

01 лютого 2024 року 	м.Дніпро	справа № 340/2259/23	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді  Баранник Н.П.,
суддів:  Малиш Н.І., Щербака А.А.,    
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2023 року у справі № 340/2259/23                              (суддя Черниш О.А., справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати неправомірною відмову Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України (далі - відповідач) у призначенні та виплаті позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням III групи інвалідності, що настала внаслідок травми, отриманої під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції;
- зобов`язати Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням III групи інвалідності, що настала внаслідок травми, отриманої під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції, відповідно до вимог Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом МВС України №4 від 11.01.2016, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за №163/28293.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що він проходив службу в органах внутрішніх справ та у поліції. З 23.08.2017 йому встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок травми, отриманої у 2013 році зв`язку з виконанням ним службових обов`язків. Позивач неодноразово звертався до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України із заявами про виплату йому одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 97 Закону України «Про Національну поліцію». Востаннє відповідач листом від 30.03.2023 року відмовив у виплаті такої допомоги з посиланням на те, що минуло три роки з дня виникнення права на її отримання. Позивач не погоджується з такою відмовою та вважає, що право на отримання одноразової грошової допомоги виникло у нього лише після того, як Міністерство внутрішніх справ України на виконання судового рішення у грудні 2022 року провело належне розслідування нещасного випадку та склало відповідні акти.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково:
- визнано протиправною відмову Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, викладену у листі №С-507/42-05ЦА/03-2023 від 30.03.2023 року;
- зобов`язано Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.02.2023 року про виплату одноразової грошової допомоги та прийняти рішення, з урахуванням висновків суду;
- зобов`язано Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України протягом 30 днів з дня набрання рішенням суду законної сили подати до суду звіт про його виконання.
В іншій частині заявлених позовних вимог відмовлено.
Із рішенням суду не погодився відповідач, була подана апеляційна скарга. В скарзі, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
В апеляційній скарзі відповідач вказує, що відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом МВС України №4 від 11.01.2016 року, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є дата, з якої поліцейському встановлено інвалідність. Оскільки позивачу встановлено IIІ групу інвалідності з 23.08.2017 внаслідок травми, отриманої у зв`язку з виконанням службових обов`язків, то відповідно до частини 6 статті 100 Закону України «Про Національну поліцію» він мав право звернутися за отриманням допомоги упродовж трьох років, тобто до 23.08.2020. На момент звернення позивача до відповідача у 2023 році цей строк закінчися і він не підлягає поновленню. Вважає, що обставини звернення позивача із заявою вперше 09.10.2017, ініціювання позивачем судового спору, який розглядався у справі № 404/7871/17, не свідчить про вжиття позивачем активних дій для отримання зазначеної вище допомоги. Вказує, що відповідач не є правонаступником міліції та/або структурним підрозділом МВС, а відтак – не може відповідати за дії посадових осіб Міністерства внутрішніх справ України.
Від представника позивача надійшов відзив, в якому просить відмовити відповідачу у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Вважає рішення суду законним і обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги не змістовними та такими, що спростовуються матеріалами справи.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.
Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 з 1997 року проходив службу в органах внутрішніх справ, а з 07.11.2015 року - в органах поліції.
У період проходження служби в органах внутрішніх справ 25.02.2013 року                    ОСОБА_1 , який на той час проходив службу у відділі внутрішньої безпеки у Кіровоградській області Департаменту внутрішньої безпеки МВС України, отримав травму - тілесні ушкодження у вигляді часткового розриву медіального меніску лівого колінного суглобу, гемартроз, пошкодження зв`язок лівої гомілки.
За результатами розслідування нещасного випадку комісія, призначена за дорученням в.о. начальника відділу внутрішньої безпеки у Кіровоградській області Департаменту внутрішньої безпеки МВС України №18/11-251 від 14.03.2013 року, 21.03.2013 року склала акт розслідування нещасного випадку за формою Н-5 та акт про нещасний випадок за формою Н-1 про те, що нещасний випадок пов`язаний з виконанням службових обов`язків.
З 07.11.2015 року ОСОБА_1 прийнятий на службу в поліцію як такий, що прибув з МВС. Позивач проходив службу в Департаменті внутрішньої безпеки, який є міжрегіональним територіальним органом Національної поліції.
Наказом Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України №50 о/с від 27.02.2017 року ОСОБА_1 з 28.02.2017 року звільнено зі служби в поліції за пунктом 4 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням реорганізації).
Позивач не погодився зі своїм звільненням та у лютому 2017 року звернувся до суду з позовом про поновлення на роботі (справа №П/811/200/17).
Між тим, у серпні 2017 року військово-лікарська комісія державної установи "Територіальне медичне об`єднання міністерства внутрішніх справ України по Кіровоградській області" здійснила медичний огляд ОСОБА_1 , встановила йому відповідні діагнози, викликані травмою та захворюваннями.
Постановою військово-лікарської комісії державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Кіровоградській області" (свідоцтво про хворобу №389 від 17.08.2017) встановлено причинний зв`язок травми ОСОБА_1 з виконанням службових обов`язків (акт про нещасний видаток форми Н-1 від 21.03.2012), а також причинний зв`язок його захворювань з виконанням службових обов`язків. Крім того, встановлено непридатність позивача до служби в поліції.
Відповідно до довідки МСЕК Серії 12 ААА №610917 ОСОБА_1 з 23.08.2017 встановлено ІІІ групу інвалідності на строк до 01.10.2018, причина інвалідності - травма, пов`язана з виконанням службових обов`язків, ступінь втрати працездатності – 40%. За наслідками повторного огляду 06.08.2018 відповідно до довідки МСЕК серії 12 ААА №627705 ОСОБА_1 встановлено ІІІ групу інвалідності безтерміново.
У жовтні 2017 року позивач звернувся до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України із заявою, у якій на підставі статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» просив призначити та виплатити йому одноразову грошову допомогу у зв`язку зі встановленням інвалідності.
Відповідач листом №10503/4207/0217 від 22.11.2017 відмовив у виплаті одноразової грошової допомоги, пославшись на те, що наданий позивачем до заяви акт розслідування нещасного випадку складений з порушеннями вимог п.3.2, 3.5, 3.8, 3.13, 3.15, 3.16 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом  МВС України №1346 від 27.12.2002.
Не погодившись з цією відмовою, позивач у грудні 2017 року звернувся до суду з позовом до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про стягнення одноразової грошової допомоги. 
Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15.05.2019 у справі №404/7871/17, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 29.08.2019, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Суди установили, що  відповідач правомірно відмовив позивачу у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, оскільки подані позивачем документи складені без дотримання вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України №1346 від 27.12.2002. Ухвалою Верховного Суду від 17.10.2019 позивачу відмовлено у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ці судові рішення.
Між тим, за позовом ОСОБА_1 рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.09.2018 в адміністративній справі №П/811/200/17 наказ Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України №50о/с від 27.02.2017 про його звільнення зі служби в поліції визнано протиправним та скасовано, а ОСОБА_1 поновлено на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу.
На виконання цього рішення суду наказом Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України №171 о/с від 02.10.2018 ОСОБА_1 з 01.03.2017 поновлено на службі в поліції.
Наказом Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України №190 о/с від 23.10.2018 ОСОБА_1 з 24.10.2018 звільнено зі служби в поліції за пунктом 2 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу).
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 18.06.2019 у справі №1140/3229/18 за позовом ОСОБА_1 змінено дату звільнення, зазначену у наказі Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України №190 о/с від 23.10.2018,             з "24.10.2018 року" на "21.09.2018 року".
У лютому 2019 року медична (військово-лікарська) комісія державної установи "Територіальне медичне об`єднання міністерства внутрішніх справ України по Кіровоградській області" прийняла постанову №2 від 27.02.2019 року, якою відмінила постанову військово-лікарської комісії у свідоцтві про хворобу №389 від 17.08.2017 року про причинний зв`язок травми з виконанням службових обов`язків.
Позивач не погодився з таким рішенням та у березні 2019 року оскаржив його до суду.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31.05.2019 у справі №340/622/19 позов ОСОБА_1 задоволено, визнано протиправною та скасовано постанову медичної (військово-лікарської) комісії державної постанови "Територіальне медичне об`єднання міністерства внутрішніх справ України по Кіровоградській області" №2 від 27.02.2019.
У березні 2020 року та у січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Міністерства внутрішніх справ України та до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України із заявами, в яких просив скласти належним чином акти за формами Н-5 та Н-1 щодо нещасного випадку, який стався з ним 25.02.2013 у період проходження служби в органах внутрішніх справ.
Оскільки ці органи відмовили позивачу у проведенні повторного розслідування нещасного випадку, той звернувся до суду з відповідним позовом.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18.11.2021 у справі №340/4121/20, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 15.02.2023 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо проведення службового розслідування стосовно події, яка трапилась 25.02.2013 з працівником відділу внутрішньої безпеки в Кіровоградській області ДВБ МВС України ОСОБА_1 , зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України провести службове розслідування стосовно цієї події та скласти відповідні акти на підставі висновків розслідування.
Постановою державного виконавця від 05.10.2022 ВП№69970415 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №340/4121/20, виданого Кіровоградським окружним адміністративним судом у цій справі.
Після цього наказом Міністра внутрішніх справ України №770 від 25.11.2022 призначено комісію з метою розслідування нещасного випадку, який стався 25.02.2023 з колишнім підполковником міліції, старшим оперуповноваженим в особливо важливих справах ВВБ у Кіровоградській області ОСОБА_1 ..
Ця комісія у листопаді-грудні 2022 року провела розслідування нещасного випадку та за його результатами встановила, що нещасний випадок, який стався 25.02.2013 з колишнім підполковником міліції, старшим оперуповноваженим в особливо важливих справах ВВБ у Кіровоградській області (підпорядкованого Департаменту внутрішньої безпеки Міністерства внутрішніх справ України) ОСОБА_2 , стався у період проходження служби при виконанні службових обов`язків. Про результати розслідування складено акт розслідування нещасного випадку форми Н-5 від 23.12.2022 та акт про нещасний випадок за формою Н-1, який 26.12.2022 затверджений Міністром внутрішніх справ України.
У січні 2023 року позивач звернувся до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України із заявою від 18.01.2023 про виплату йому одноразової грошової допомоги та долучив до неї необхідні документи.
Відповідач листом №С-189/42-05ЦА/02-2023 від 20.02.2023 повернув подані ОСОБА_1 документи на доопрацювання, пославшись на те, що окремі з наданих до заяви копій документів не засвідчені належним чином.
У лютому 2023 року ОСОБА_1 знову звернувся до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України із заявою від 28.02.2023 про виплату йому одноразової грошової допомоги та долучив до неї необхідні документи.
Відповідач листом №С-507/42-05ЦА/03-2023 від 30.03.2023 відмовив у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із закінченням строку реалізації права на її отримання, установленого частиною 6 статті 100 Закону України «Про Національну поліцію України».
Вважаючи дії відповідача щодо відмови у виплаті одноразової грошової допомоги, як особі, якій встановлено третю групу інвалідності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним із проходженням служби в поліції протиправними та такими, що порушують його права, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, який задовільнив позові вимоги частково, з огляду на наступне.
Спірним питанням у цій справі є правомірність дій відповідача щодо відмови у призначенні та виплаті позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із пропуском ним трирічного строку звернення.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон України             № 580-VIII).
Відповідно пункту 3 частини 1 статті 97 Закону України №580-VIII, одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.
Згідно з частиною шостою статті 100 Закону України №580-VIII, особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, визначеної цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення в них такого права.
Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України (ч.2 ст.97 Закону України №580-VIII).
Наказом Міністерства внутрішніх справ України №4 від 11.01.2016 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 року за № 163/28293, затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (надалі - Порядок №4). 
Наказом Міністерства внутрішніх справ України №788 від 21.09.2017 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18.10.2017 року за №1273/31141, який набрав чинності 17.11.2017 року, Порядок №4 викладено у новій редакції. Пунктом 2 цього наказу установлено, що положення Порядку в редакції цього наказу застосовуються до поліцейських та осіб, яким одноразова грошова допомога, визначена статтею 97 Закону України "Про Національну поліцію", на момент набрання чинності цим наказом не призначена та/або не виплачена.
На час виникнення спірних правовідносин Порядок №4 містив такі норми: 
ІІ. Умови виплати одноразової грошової допомоги (далі – ОГД)
1. Днем виникнення права на отримання ОГД є:
1) у разі загибелі (смерті) поліцейського - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть;
2) у разі встановлення поліцейському інвалідності - дата з якої встановлено інвалідність, що зазначена в довідці до акта огляду медико-соціальної експертної комісії, у разі відсутності дати з якої встановлено інвалідність - дата видачі довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії;
3) у разі встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата видачі довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках.
2. ОГД у разі загибелі (смерті) поліцейського чи втрати працездатності  поліцейського призначається та виплачується у випадках та в розмірах, визначених Законом України "Про Національну поліцію", особам, які мають право на її отримання, відповідно до цього Закону.
IIІ. Оформлення документів для виплати ОГД
1. Формування документів для призначення та виплати ОГД в органах поліції, закладах освіти здійснюється бухгалтерською службою у взаємодії з підрозділами кадрового забезпечення, службами державного нагляду за охороною праці (далі - СДНОП), підрозділами правового забезпечення органів поліції та закладів освіти, а також працівниками медичних (військово-лікарських) комісій МВС (далі - ВЛК). 
Формування документів для призначення та виплати ОГД поліцейським, які були відряджені до органів державної влади, здійснюється органом поліції, в якому особа займала посаду до відрядження, або органом поліції, наказом якого особа була звільнена зі служби в поліції. 
СДНОП визначають обставини настання події та відповідають за правильність кваліфікації нещасних випадків, які призвели до втрати працездатності, згідно із законодавством України. 
ВЛК відповідають за перевірку матеріалів на відповідність діагнозу, за яким установлено втрату працездатності, переліку хвороб, отриманих під час проходження служби, згідно із законодавством України. 
Підрозділи кадрового забезпечення відповідають за достовірність інформації про періоди служби даним з особової справи та правильність визначення випадків для виплати грошової допомоги, згідно із законодавством України. 
Бухгалтерські служби відповідають за правильність обчислення та перерахування до установ банку ОГД згідно з реквізитами, зазначеними в заяві (рапорті) особою, яка має право на цю виплату, згідно із законодавством України.
Керівники органів поліції, закладів освіти відповідають за правильність призначення сум ОГД, згідно із законодавством України.
2. Посадові особи органів поліції, закладів освіти у межах своїх повноважень повинні сприяти особам, які мають право на призначення і отримання ОГД відповідно до законодавства України, в отриманні та оформленні ними документів, необхідних для своєчасного ухвалення рішення про призначення і виплату зазначеної допомоги. 
3. Заява (рапорт) про виплату ОГД у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (додаток 1) подається керівнику органу поліції, закладів освіти за останнім місцем проходження служби поліцейським або за останнім місцем проходження поліцейським служби перед відрядженням до органів державної влади (далі - останнім місцем проходження служби).
У разі коли такий орган (заклад, установу) ліквідовано, заява подається до органу (закладу, установи) за місцем зберігання особової справи.
5. Для виплати ОГД у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає: 
1) заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням втрати працездатності чи інвалідності; 
2) довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках); 
3) довідку органу, установи, організації, підрозділу, яким попередньо було здійснено виплату ОГД із зазначенням підстави та дати її призначення, розміру виплати (у разі отримання такої виплати);
4) копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; 
5) копію постанови відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; 
6) копії акта (актів) розслідування нещасного випадку, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського, за формами, визначеними МВС, зокрема про те, що цей випадок не пов`язаний з учиненням поліцейським кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження;
7) копію посвідчення інваліда війни (за наявності);
8) копії сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; 
9) копію документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідний контролюючий орган і має відповідну відмітку в паспорті).
Засвідчення копій документів, зазначених у підпунктах 4-6, здійснює керівник установи, організації, підрозділу, що видала(в) документ. Копії документів, зазначених у підпунктах 7-9, засвідчує своїм підписом фізична особа, що подає документи, та перевіряє особа, що їх приймає.
У разі наявності рішення суду, яке набрало законної сили, з питань призначення та виплати ОГД члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується допомога, подають до органу поліції документи, копії документів, зазначених у підпунктах 1-9 цього пункту, та належним чином засвідчену копію відповідного рішення суду, за винятком випадків, коли орган поліції був учасником у справі.
6. Графа "Відмітка кадрового підрозділу" на заяві (рапорті) заповнюється підрозділом кадрового забезпечення органу поліції, закладу освіти засвідчується підписом керівника цього підрозділу та скріплюється відповідною печаткою.
7. При прийманні матеріалів особа, що приймає документи зобов`язана перевірити оформлення заяви та поданих до неї документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та іншим документам, що засвідчують особу.
Підрозділи, служби, інші фахівці, зазначені у пункті 1 розділу ІІІ, що беруть участь у формуванні пакета документів для призначення та виплати ОГД, у разі необхідності, для перевірки даних або достовірності інформації, наданих особою, мають право, в установленому порядку звертатися за місцем отримання відповідних документів.
IV. Призначення і виплата ОГД
1. У місячний строк з дня реєстрації документів, зазначених у пунктах 4, 5 розділу ІІІ, бухгалтерські служби готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, за встановленою формою (додаток 2). 
У разі надсилання запитів до органів поліції, інших підприємств, установ, організацій, заявника, строк підготовки висновку про призначення ОГД, може бути продовжено, до отримання відповідної інформації, для його належного оформлення, але не більш як на два місяці з дня відправлення запиту.
Висновок про призначення ОГД складається працівником бухгалтерської служби і підписується керівниками фінансового та кадрового підрозділів органу поліції, закладу освіти, в якому поліцейський проходить (проходив) службу. 
2. Висновок про призначення ОГД затверджує/відмовляє:
1) по центральному органу управління поліції, керівникам міжрегіональних територіальних органів Національної поліції, територіальних органів поліції, закладів та установ, що належать до сфери управління Національної поліції України - Голова Національної поліції України або особа, на яку покладено виконання таких функцій; 
2) у територіальних органах поліції, міжрегіональних територіальних органах Національної поліції, закладах та установах, що належить до сфери управління Національної поліції України - керівник відповідного органу, закладу, установи або особа, на яку покладено виконання таких функцій. 
3) у закладів освіти - керівник відповідного органу, закладу або особа, на яку покладено виконання таких функцій. 
3. У разі затвердження висновку про призначення ОГД керівником органу поліції або закладу освіти, в якому проходив (проходить) службу поліцейський, у п`ятнадцятиденний строк з дня його затвердження видається наказ про виплату ОГД.
У разі відмови у призначенні ОГД чи повернення документів на доопрацювання (документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) заявника письмово інформують про прийняте рішення з обґрунтуванням підстав відмови чи повернення документів на доопрацювання. 
Розрахунок потреби в коштах для виплати ОГД в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського за формою, яку наведено в додатку 3 до цього Порядку, подається органами поліції до бухгалтерської служби центрального органу управління поліції, а щодо поліцейських, які займають посаду або на день звільнення з органів поліції займали посаду в органах державної влади,- до органів державної влади, до яких вони були відряджені.
До розрахунку потреби в коштах для виплати ОГД відрядженим поліцейським додаються належним чином засвідчені копії висновку про призначення ОГД, наказу про виплату ОГД та документів, зазначених у пункті 4 або пункті 5 розділу III цього Порядку.
5. Виділення коштів органам поліції для виплати ОГД здійснюється бухгалтерською службою центрального органу управління поліції шляхом розподілу асигнувань в межах коштів, передбачених державним бюджетом для Національної поліції України на зазначені цілі.
Виплата ОГД закладами освіти здійснюється в межах бюджетних асигнувань, затверджених у кошторисах на зазначені цілі.
6. Поліцейським або членам сім`ї загиблого поліцейського нарахування та виплата ОГД здійснюються після надходження бюджетних коштів на зазначені цілі до відповідного органу поліції, ДПО та територіального органу поліції охорони, закладу освіти. Виплата проводиться бухгалтерською службою за останнім місцем проходження служби поліцейським, за винятком поліцейських, відряджених до органів державної влади, шляхом перерахування суми виплати через касу органу поліції, закладу освіти або на рахунок, відкритий заявником в установі банку. Реквізити для проведення операції переказу коштів на поточний рахунок зазначаються в заяві (додаток 4).
7. ОГД виплачується в порядку черговості відповідно до дати прийняття рішення про її призначення, але не пізніше двох місяців із дня прийняття зазначеного рішення, а в разі надходження коштів пізніше цього терміну - протягом п`яти робочих днів після їх надходження, в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання органів поліції або закладів освіти.
З матеріалів справи встановлено, що позивач у період проходження служби в органах внутрішніх справ у 2013 році отримав травму, внаслідок якої втратив працездатність. Постановою військово-лікарської комісії №389 від 17.08.2017 встановлено причинний зв`язок цієї травми з виконанням службових обов`язків. З 23.08.2017 позивачу встановлено інвалідність ІІІ групи, що настала внаслідок травми, отриманої під час виконання ним службових обов`язків, з частковою втратою працездатності. Позивач з 28.02.2017 звільнений зі служби в поліції у зв`язку зі скороченням штатів (проведенням організаційних заходів), а з 21.09.2018 звільнений зі служби в поліції через хворобу.
Відповідно до статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» позивач має право на отримання ОГД та згідно з частиною 6 статті 100 Закону України «Про Національну поліцію» міг реалізувати це право протягом трьох років з дня виникнення у нього такого права, тобто з дня встановлення йому інвалідності та ступеня втрати працездатності - 23.08.2017 року.
Механізм реалізації такого права унормований Порядком №4 та передбачає волевиявлення поліцейського на отримання ОГД у спосіб подання ним заяви (рапорту) керівнику органу поліції за останнім місцем проходження служби з документами, перелік яких наведений у пункті 5 розділу III Порядку №4. Серед таких документів обов`язковим є зокрема акт розслідування нещасного випадку, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського, складений за формами, визначеними МВС.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.12.2002 року №1346, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 31.01.2003 року за №83/7404, затверджено Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України. Дія цього Порядку поширюється на з`єднання та військові частини Національної гвардії України, органи і підрозділи внутрішніх справ, навчальні заклади системи МВС України. Цим Порядком передбачені форми актів розслідування нещасного випадку, які складаються в залежності від висновків комісії про результати розслідування.
Саме на органи поліції покладено обов`язок з оформлення документів для призначення та виплати ОГД і їхня діяльність у цій частині повинна бути спрямована на забезпечення гарантованого державою соціального захисту поліцейського. Посадові особи органів поліції у межах своїх повноважень повинні сприяти особам, які мають право на призначення і отримання ОГД відповідно до законодавства України, в отриманні та оформленні ними документів, необхідних для своєчасного ухвалення рішення про призначення і виплату допомоги.  З цією метою підрозділи, служби, інші фахівці, що беруть участь у формуванні пакета документів для призначення та виплати ОГД, мають право перевіряти дані або достовірність інформації, наданих поліцейським. Подання поліцейським документів не в повному обсязі, не за належністю, або документів, які потребують уточнення, є підставою для повернення документів на доопрацювання. Натомість підстави для відмови у призначенні і виплаті ОГД наведені у статті 101 Закону України «Про Національну поліцію» і їх перелік є вичерпним.
Рішення про призначення одноразової ОДГ оформлюється відповідним висновком (додаток 2 до Порядку №4), який у міжрегіональних територіальних органах Національної поліції затверджує / відмовляє керівник відповідного органу або особа, на яку покладено виконання таких функцій. 
Судом встановлено, що позивач вчасно реалізував право на отримання ОГД, звернувшись у жовтні 2017 року у встановленому порядку із заявою до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції - до органу поліції за останнім місцем проходження служби - та надавши документи, передбачені Порядком №4.
Цей орган поліції, розглянувши подані позивачем документи, у листопаді 2017 році відмовив у призначенні та виплаті позивачу ОГД через неналежну організацію і проведення у 2013 році комісією ВВБ у Кіровоградській області ДВБ МВС України - органом, у якому позивач на той час проходив службу - розслідування нещасного випадку, що стався з позивачем під час його служби в міліції. Інших підстав, передбачених статтею 101 Закону України «Про Національну поліцію», які б позбавляли позивача права на отримання ОДГ, відповідач на той момент не установив.
Позивач ініціював проведення повторного розслідування нещасного випадку відповідним уповноваженим органом, але таке розслідування було проведено комісією МВС України відповідно до вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України від 27.12.2022 року №1346, лише у листопаді - грудні 2022 року, на виконання судового рішення у справі №340/4121/20.
Цим рішенням суду встановлені обставини, які свідчать про протиправну бездіяльність у спірних правовідносинах МВС України як державного органу, який безпідставно зволікав із розслідуванням нещасного випадку, що стався з позивачем при проходженні ним служби в органах внутрішніх справ.
Саме така бездіяльність цього державного органу тривалий час не дозволяла визначити обставини настання події та правильність кваліфікації нещасного випадку, який призвів до втрати працездатності позивача, і це перешкоджало своєчасному ухваленню рішення про призначення і виплату йому допомоги. 
Позивач, отримавши належні акти розслідування нещасного випадку від 23.12.2022 року, у січні - лютому 2023 року повторно звернувся до відповідача із заявою про виплату йому ОГД.
На той момент позивач вже пропустив трирічний строк, встановлений частиною 6 статті 100 Закону України «Про Національну поліцію», що і стало підставою для прийняття відповідачем оскаржуваного рішення про відмову у призначенні йому ОГД.
Колегія суддів зазначає, що законодавцем установлено преклюзивний (присічний або обмежений) трирічний строк на звернення до уповноваженого органу для осіб, які мають право на отримання ОГД, тобто строк, з яким пов`язане існування (виникнення або припинення) права і закінчення якого тягне за собою втрату такого права.
Встановлення законодавцем обмеженого строку є однією з умов дисциплінування фізичних осіб як учасників публічно-правових відносин при реалізації свого права на отримання ОГД. У випадку пропуску такого строку виключними підставами для визнання судом поважними причин такого пропуску може бути лише наявність об`єктивно непереборних обставин, які пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами. Водночас, це не означає, що зі збігом цього строку особа безумовно втрачає соціальні гарантії, які надані їй Законом, зокрема можливість реалізації свого права на отримання ОГД у виключних випадках із застосуванням судових заходів захисту свого права (шляхом пред`явлення позову). 
У спірних правовідносинах встановлений частиною 6 статті 100 Закону України «Про Національну поліцію» трирічний строк для реалізації права на отримання ОГД розпочався 23.08.2017 та закінчився 23.08.2020.
Проте, поведінка позивача під час перебігу цього строку свідчить, що він не був байдужим до реалізації свого права на отримання ОГД, ініціював вирішення у судовому порядку спорів з приводу виплати йому ОГД (справа №404/7871/17) та щодо проведення повторного розслідування нещасного випадку та складання відповідних актів (справа №340/4121/20).
Акти розслідування нещасного випадку, які свідчать про причини та обставини отримання поліцейським травми, внаслідок якої він втратив працездатність, є обов`язковими документами для звернення за призначенням і виплатою допомоги.
Організація розслідування нещасного випадку, проведення такого розслідування та його облік є обов`язком роботодавця і не залежить від волі потерпілого працівника. Контроль за своєчасним і об`єктивним розслідуванням нещасних випадків, їх документальним оформленням та обліком здійснюють служби державного нагляду за охороною праці. Натомість працівник не може нести відповідальність за неналежне проведення розслідування нещасного випадку роботодавцем. 
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_1 пропустив установлений частиною 6 статті 100 Закону України «Про Національну поліцію» строк з об`єктивних та незалежних від нього обставин, оскільки з вини МВС та її підрозділів не міг надати відповідачу належним чином оформлені акти розслідування нещасного випадку.
Тож, позивач має право на поновлення такого строку.
В даному випадку, відповідач, розглядаючи заяву позивача від 28.02.2023 про виплату йому одноразової грошової допомоги, не врахував цих обставин та безпідставно відмовив позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги, що призвело до порушення права позивача на отримання цієї соціальної виплати, яка є гарантованою допомогою з боку держави, що призначається і виплачується поліцейським у випадку втрати ними працездатності.
Тому відмова, оформлена листом №С-507/42-05ЦА/03-2023 від 30.03.2023 року, вірно визнана протиправною.
Колегія суддів погоджується і з обраним судом першої інстанції способом захисту порушених прав позивача шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 28.02.2023 року про виплату одноразової грошової допомоги та прийняття рішення, з урахуванням висновків суду.
Колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість висновків суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог.
Щодо посилання скаржника на те, що він є неналежним відповідачем у даній справі, колегія суддів зазначає, що з 07.11.2015 ОСОБА_1 прийнятий на службу в поліцію як такий, що прибув з МВС. Позивач проходив службу в Департаменті внутрішньої безпеки, який є міжрегіональним територіальним органом Національної поліції та з 24.10.2018 звільнений зі служби в поліції за пунктом 2 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу) відповідно до наказу Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України №190 о/с від 23.10.2018. Належні акти розслідування нещасного випадку від 23.12.2022 надавались позивачу як такому, що проходив службу у Національній поліції України, тому колегія суддів критично ставиться до доводів відповідача, що Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України є неналежною стороною у даній справі та відхиляє такі доводи.
Позивач в частині відмови в задоволенні частини його позовних вимог рішення суду першої інстанції не оскаржив.
Доводи, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, судом повно встановлені обставини справи, порушень норм матеріального чи процесуального права судом першої інстанції допущено не було, тому рішення суду першої інстанції у даній справі слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2023 року у справі № 340/2259/23 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328,329 КАС України.

Головуючий - суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак