ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 758/12576/23                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Анохін А.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  14 лютого 2024 року                                                                                            м. Київ
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді          - Єгорової Н.М.,
суддів                              - Сорочка Є.О., Чаку Є.В.,
при секретарі                    - Масловській К.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 19 грудня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Батальйону патрульної поліції в с. Чайки Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції, старшого сержанта поліції батальйону патрульної поліції в с. Чайки Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Лисенка Олексія Юрійовича про визнання протиправними дій, скасування постанови, -
В С Т А Н О В И В:
У жовтні 2023 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовом до Батальйону патрульної поліції в с. Чайки Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції, старшого сержанта поліції батальйону патрульної поліції в с. Чайки Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Лисенка О.Ю., яким просив:
- визнати дії поліцейського взводу № 1 роти № 1 БПП в с. Чайки УПП у Київській області ДПП старшого сержанта поліції Лисенка О.Ю. з притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності протиправними;
- скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 23 червня 2023 року серія ЕАС № 7213589, винесену поліцейським взводу № 1 роти № 1 БПП в с. Чайки УПП у Київській області ДПП старшим сержантом поліції Лисенком О. Ю.;
- провадження по адміністративній справі - закрити, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 19 грудня 2023 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та закрити провадження по адміністративній справі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, не вжито заходів щодо повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.
Апелянт наголосив, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що він не визнав себе винним та надав докази відсутності фіксування порушення ПДР, які не були перевірені судом. В матеріалах справи відсутні докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення.
Додатково зазначив, що сержантом Лисенко О.Ю. не дотримано вимоги п. 1 ст. 35 Закону України "Про національну поліцію" в частині чіткого роз`яснення порушення правил дорожнього руху. Крім того, висновки суду першої інстанції про ненадання позивачем для огляду посвідчення водія не відповідають дійсності та спростовуються відеозаписами з камер поліцейських.
Департамент патрульної поліції подав до суду відзив, відповідно до якого просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, оскільки позивачем порушено вимогу дорожнього знаку 5.16, що слугувало підставою для його зупинки та перевірки документів.
Звернув увагу суду на те, що позивач під час перевірки документів зазначив про відсутність з собою полісу обов`язкового страхування, водночас згідно з даних Моторно (транспортного) страхового бюро України станом на 23 червня 2023 року транспортний засіб з номерним знаком НОМЕР_1 діючого страхового полісу не мав.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.
Як було встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 23 червня 2023 року поліцейським взводу № 1 роти № 1 батальйону патрульної поліції в с. Чайки Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Лисенком О.Ю. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАС № 7213589 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП.
Зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 керував 23 червня 2023 року о 05:42 год. транспортним засобом ВАЗ 21043 д.н. НОМЕР_1 та не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16, під час перевірки документів не мав поліса обов`язкового страхування наземних транспортних засобів чим порушила п. 2.1.ґ.
Рішенням заступника командира батальйону патрульної поліції в с. Чайка управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції від 11 липня 2023 року постанову про накладення адміністративного стягнення від 23 червня 2023 року ЕАС №7213589 залишено без змін, а скаргу ОСОБА_1 без задоволення.
Рішенням т.в.о. начальника управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції від 30 серпня 2023 року постанову про накладення адміністративного стягнення від 23 червня 2023 року ЕАС №7213589 залишено без змін, а скаргу ОСОБА_1 без задоволення.
Вважаючи протиправними дії поліцейського щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності та оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення останній звернувся до суду з позовом.
Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку про те, що при складанні оскаржуваної постанови поліцейський діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, а тому правові підстави для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відсутні.
Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.
Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року №580-VIII визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.
В силу положень ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (ч.ч.1-3, 5-6 ст.121, ст.ст.121-1, 121-2, ч.1-3 ст.122, ч.1 ст.123, ст.ст.124-1-126,) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.
Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127,статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.
Стаття 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року №3353-ХІІ зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" визначається Правилами дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (ПДР України), згідно з п.1.9 яких особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України.
За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України.
Згідно з ст. 16 Закону України "Про дорожній рух" водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Відповідно до п. 21.3 ст. 21 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01 липня 2004 року №1961-IV при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті (підрозділів Національної поліції), на їх вимогу.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 32 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, у таких випадках якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю.
Отже, право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у п. 2.1 ПДР України документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи. На вимогу поліцейського, зокрема на місці здійснення спеціального поліцейського контролю, водій транспортного засобу зобов`язаний пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб та чинний страховий поліс, оскільки жодною нормою законодавства не надано право водію відмовитися від виконання згаданих обов`язків, в тому числі з підстав безпідставної зупинки його транспортного засобу. За загальним правилом водій має спочатку виконати відповідні вимоги, а потім не позбавлений права оскаржити дії працівника поліції.
Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
В обґрунтування апеляційної скарги позивач заперечує вчинення ним порушення правил дорожнього руху та зазначає про відсутність в матеріалах справи доказів вчинення ним адміністративного порушення, що слугувало підставою для перевірки документів.
Як вбачається з відеозапису з нагрудної камери поліцейського "clip-2" на 24 сек. автомобіль патрульної поліції проїжджає дорожній знак 5.16, яким передбачено напрямок руху з правої смуги лише праворуч, крім того з 1 хв. 35 сек. по 1 хв. 49 сек. працівник поліції роз`яснює причину зупинки та повідомляє по рушення вимог знаку 5.16, водночас позивач наголошує, що з даної смугу дозволено рух прямо та праворуч. 
Отже доводи апелянта про те, що в матеріалах справи відсутні докази вчинення ним адміністративного правопорушення та недотримання сержантом поліції вимог п. 1 ст. 35 Закону України "Про національну поліцію" в частині чіткого роз`яснення причин зупинки транспортного засобу.
Враховуючи наведені норми законодавства та встановлені обставини, колегія суддів вважає законною зупинку позивача у зв`язку з порушенням правил дорожнього руху.
Доводи апелянта про те, що він на виконання вимог п. 3.2 Правил дорожнього руху надавав дорогу автомобілю патрульної поліції з увімкненим синім проблисковим маячком у зв`язку з чим рухався у правій смузі, колегія суддів оцінює критично, оскільки докази того що позивач створював перешкоду для руху транспортного засобу поліцейських в матеріалах справи відсутні.
Також колегія суддів вважає необґрунтованими посилання апелянта на різницю часу вчинення адміністративного правопорушення зазначено в оскаржуваній постанові (05:42 год.) та часу на відео з бодікамери (05:29 год.) оскільки, зазначені обставини не спростовують встановленого правопорушення.
Щодо суті порушення, слід зазначити наступне.
У оскаржуваній постанові зазначено, що 23 червня 2023 року о 05:49 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21043 д.н. НОМЕР_1 без чинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів чим порушив п. 2.1.ґ ПДР України.
Крім того, як вбачається з відеозапису з нагрудної камери поліцейського "сlip-0" о 05 хв. 30 сек. позивач повідомляє інспектора по відсутність з собою поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів, у зв`язку з чим інспектором перевірено наявність діючого полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на сайті МТСБУ та о 06 хв. 58 сек. встановлено, що транспортний засіб ВАЗ 21043 д.н. НОМЕР_1 не містить діючого полісу, що підтверджується відомостями сайту, знімок якого долучений до матеріалів справи.
Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Враховуючи наведене при притягненні особи до відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП слід довести, що особа керувала транспортним засобом та не мала при собі або не пред`явила поліцейському на його вимогу полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").
Колегія суддів акцентує увагу на тому, що позивач не пред`явив на місці зупинки транспортного засобу та під час розгляду справи про адміністративне правопорушення страховий поліс.
Таким чином, позивачем не дотримано вказаних вимог законодавства, що свідчить про наявність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.
Крім того, колегія суддів приходить до висновку про наявність у поліцейського права вимоги до водія надати до перевірки договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів незалежно від складення відносно позивача протоколу про адміністративне правопорушення, за яке він був зупинений.
За встановлених у справі обставин та з урахуванням того, що факт порушення позивачем п. 2.1.ґ) ПДР підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 126 КУпАП, колегія суддів вважає, що оскаржувана постанова винесена відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені КУпАП, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо та своєчасно, зміст постанови відповідає вимогам ст. ст. 283-284 КУпАП, а адміністративне стягнення накладено в межах санкції вказаної статті.
Крім іншого, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, - 
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Подільського районного суду м. Києва від 19 грудня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України.

Головуючий суддя                                                                                Н.М. Єгорова 

Судді                                                                                                     Є.О. Сорочко

                                                                                                              Є.В. Чаку