Справа № 303/4865/20

П О С Т А Н О В А
Іменем України

        20 грудня 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:
головуючої – судді Кожух О.А.,
суддів – Джуги С.Д., Собослоя Г.Г.,
за участі секретаря – Терпай С.М., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 квітня 2021 року (суддя Куцкір Ю.Ю.) у справі №303/4865/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення 3% річних та інфляційних витрат, нарахованих на суму боргу,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2020 року ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних витрат та трьох відсотків річних від суми простроченої заборгованості.
Позовні вимоги мотивовано тим, що 09.11.2007 між ОСОБА_1 та ЗАТ «Акціонерний промислово-інвестиційний банк», правонаступником якого є ТОВ «Кредитні ініціативи», було укладено договір про іпотечний кредит № 1973 (далі: кредитний договір № 1973 від 09.11.2007), згідно умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 25000 доларів США зі сплатою 11% та кінцевим строком повернення кредиту та відсотків не пізніше 08.11.2027.
17.12.2012 між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого було відступлено права вимоги за кредитним договором № 1973 від 09.11.2007, укладеним із ОСОБА_1 . 
Взяті на себе зобов`язання ОСОБА_1 належним чином не виконувала, у зв`язку з чим ПАТ «Акціонерний промислово-інвестиційний банк» раніше (у липні 2012 року) пред`являло позов про повне дострокове стягнення заборгованості, нарахованої станом на 01.06.2012, у розмірі 36 175,07 доларів, що за курсом НБУ становило 289129,25 грн, з яких 23729 доларів США (189654,03 грн) – основна заборгованість, 12130,12 доларів США (96949,98 грн) – заборгованість по відсоткам, 315,95 доларів США, (2525,23 грн) – пеня за несвоєчасну сплату кредиту.
За результатом розгляду такого спору ухвалено рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.08.2012 у справі № 0707/6851/2012 (що набрало законної сили 07.12.2012), яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» заборгованість у розмірі 289 129,25 грн та судовий збір в сумі 2891,29 грн.
Позивач зазначав, що вказане рішення суду станом на 10.08.2020 не виконано, а грошове зобов`язання вважається простроченим.
У зв`язку з цим позивач вказував, що за період із 02.06.2012 по 10.08.2020 від суми заборгованості, стягнутої рішенням суду (289 129,25 грн) три відсотки річних становлять 71 064,44 грн та інфляційні витрати 314 572,62 грн.
Посилаючись на дані обставини, ТОВ «Кредитні ініціативи» просило стягнути на свою користь із ОСОБА_1 385 637,06 грн, з яких: інфляційні витрати у розмірі 314 572,62 грн та сума трьох відсотків річних від суми простроченої заборгованості у розмірі 71 064,44 грн.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції 

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 квітня 2021 року у задоволенні позову ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 – відмовлено.
Дане рішення мотивоване тим, що до позовної заяви не надано належних та допустимих доказів, на підтвердження тієї обставини, що ПАТ «Акціонерний промислово-інвестиційний банк» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи» право вимоги за договором про іпотечний кредит №1973 від 09.11.2007, укладеного із позичальником ОСОБА_1 . У матеріалах справи відсутній Додаток №1 до Договору про відступлення прав вимоги від 17.12.2012, на який посилався у позовній заяві представник позивача.

Короткий зміст вимог та доводи апеляційної скарги

На це рішення подало апеляційну скаргу ТОВ «Кредитні ініціативи». Посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» задовольнити. 
Апеляційну скаргу мотивовано тим, що позивачем до позовної заяви було додано заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.08.2012 у справі № 070/68581/2012 (провадження №2/0707/2746/2012), яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» заборгованість у розмірі 289 129,25 грн та судовий збір в сумі 2891,29 грн. Посилається на те, що ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.09.2013 у вказаній справі № 070/68581/2012 за заявою ТОВ «Кредитні ініціативи» було замінено сторону у виконавчому провадженні ВП №39339973 по цивільній справі №2/0707/2746/2012 за позовом ПАТ «Акціонерного комерційного промислово - інвестиційного банку» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості на його правонаступника ТОВ «Кредитні ініціативи». Зазначає, що суд першої інстанції не в повному обсязі дослідив матеріали справи, оскільки дана інформація є доступною для сторін. Вказує, що відповідач не оспорював факт переходу прав до позивача. До апеляційної скарги скаржник додав докази, які не було додано до суду першої інстанції: витяг із Додатку №1 до Договору про відступлення прав вимоги від 17.12.2012 та копію ухвали Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.09.2013 у вказаній справі № 070/68581/2012, роздрукованої із ЄДРСР. Посилаючись на постанови Великої Палати Верховного Cуду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц, вказує, що має право на отримання сум, передбачених ст. 625 ЦК України за увесь час прострочення грошового зобов`язання, котре є триваючим правопорушенням, з моменту його порушення до моменту усунення, і обмежується строком позовної давності, що передує подачі позову. При цьому у п. 6.7 кредитного договору сторони встановили строк позовної давності тривалістю у 10 років. 

Позиція інших учасників справи

Відповідач відзиву на апеляційну скаргу не подавав.Відсутність відзиву на апеляційну скаргу, відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України, не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції та наслідки неявки 

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2 ст. 367 ЦПК України).
Колегія суддів зазначає, що апеляційне провадження у справі було відкрито ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 22.06.2021 (а.с.110-111) та перше судове засідання було призначено на 02.07.2021 (а.с.113). В подальшому, за клопотаннями як представника позивача, так і представника відповідача, судові засідання неодноразово відкладались. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.10.023, у зв`язку з відставкою судді-доповідача, справу було передано на розгляд судді-доповідачу Кожух О.А. (а.с.178). 
В судові засідання, призначені на 20.11.2023 та на 20.12.2023, представник відповідача – адвокат Олексик І.І. – подавав клопотання про відкладення розгляду справи. Зокрема, у в судове засідання, призначене на 20.12.2023 не з`явився, оскільки зайнятий у іншому судовому процесі в м. Мукачево. Зазначав, що відповідач перебуває за межами України. 
Клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, що призначена на 20.11.2023 та 20.12.2023, свідчать про те, що представник відповідача був належним чином повідомлений про зазначені судові засідання. Частиною 1 статті 64 ЦПК України передбачено, що представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальна права та обов`язки. Частиною п`ятою статті 130 ЦПК України передбачено, що вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі. Виходячи з вищевикладеного, враховуючи тривалість провадження у справі, колегія суддів не визнала причину повторної неявки представника відповідача в судове засідання поважною, оскільки останній, як адвокат, надав перевагу участі в судовому засіданні в іншій судовій справі. Відповідно до ч. 2 ст 372 ЦПК України, колегія суддів розглянула справу за відсутності відповідача та її представника. 
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Фактичні обставини та застосовані норми права

Встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 09.11.2007 між ЗАТ «Акціонерний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_1 був укладений договір про іпотечний кредит №1973 (далі: кредитний договір №1973 від 09.11.2007), згідно з умовами якого остання отримала кредит у сумі 25 000 доларів США, зі сплатою 11% за користуванням кредитом та кінцевим строком повернення кредиту та відсотків до 08.11.2027 (а.с.5-13).
Взяті на себе зобов`язання ОСОБА_1 належним чином не виконувала, у зв`язку з чим ПАТ «Акціонерний промислово-інвестиційний банк» у липні 2012 року пред`явило позов про стягнення заборгованості нарахованої станом на 01.06.2012 у розмірі 36175,07 доларів США, що за курсом НБУ становить 289129,25 грн, з яких: 23729 доларів США (189654,03 грн) – основна заборгованість; 12130,12 доларів США (96949,98 грн) – заборгованість за відсотками; 315,95 доларів США (2525,23 грн) – пеня за несвоєчасну сплату кредиту.
За результатом розгляду такого спору ухвалено заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.08.2012 у справі №0707/6851/2012 (що набрало законної сили 07.12.2012), яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Акціонерний промислово-інвестиційний банк» заборгованість у розмірі 289129,25 грн та судовий збір в сумі 2891,29 грн (а.с.31-32).
17.12.2012 між ПАТ «Акціонерний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір відступлення прав вимоги до боржників банку (а.с.33-38), зокрема відступлено право вимоги за кредитним договором №1973 від 09.11.2007, укладеного із ОСОБА_1 , що стверджується Витягом з додатку №1 до вказаного договору (а.с.93-96).
Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.09.2013 замінено сторону у виконавчому провадженні ВП №39339973 по цивільній справі №2/0707/2746/2012 за позовом ПАТ «Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості на його правонаступника ТзОВ «Кредитні ініціативи» (а.с.97-98, https://reyestr.court.gov.ua/Review/33758012).
У матеріалах справи відсутні докази щодо належного виконання боржником цього рішення суду, зокрема станом на 10.08.2020 – на час подання даного позову - а відтак грошове зобов`язання вважається простроченим.
Вказане також підтверджується довідкою за вих. №1812192 від 29.11.2023, складеною директором ТОВ «Кредитні ініціативи» Конько А.О., наданою представником позивача у судовому засіданні апеляційного суду , згідно якої вбачається, що відповідачем станом на 29.11.2023 не погашено заборгованість за Договором про іпотечний кредит №1973 від 09.11.2007, рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.08.2012 не виконане (а.с.187).
Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що такий є безпідставним та необґрунтованим, оскільки представником позивача до позовної заяви не надано жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що ПАТ «Акціонерний промислово-інвестиційний банк» відступило право вимоги за Договором про іпотечний кредит №1973 від 09.11.2007, боржником в якому є ОСОБА_1 , тобто в матеріалах справи відсутній Додаток №1 до Договору про відступлення прав вимоги від 17.12.2012, на який посилається в позові представник позивача.
Проте висновку про безпідставність та необґрунтованість позову суд дійшов без повного з`ясування обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм процесуального права 
Так, у позовній заяві ТзОВ «Кредитні ініціативи» зазначає, що ПАТ «Акціонерний промислово-інвестиційний банк» було відступлено право грошової вимоги за кредитним договором №1973 від 09.11.2007 позивачу відповідно до договору відступлення прав вимоги, укладеного 17.12.2012, а відтак відповідно до рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.08.2012 у справі №0707/6851/2012 ТОВ «Кредитні ініціативи» на підставі ст. 625 ЦК України та умов кредитного договору має право стягнути із боржника 3% річних та інфляційні втрати за період з 02.06.2012 по 10.08.2020. На підтвердження вказаних обставин позивачем до позовної заяви було додано, зокрема копію договору про відступлення прав вимоги від 17.12.2012 та копію заочного рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.08.2012 у справі №0707/6851/2012 (номер провадження 2/0707/2746/2012), роздруковану з ЄДРСР з обмеженим доступом. 
Зазначаючи про відсутність Додатку №1 до Договору про відступлення прав вимоги від 17.12.2012, на який посилається в позові представник позивача, суд першої інстанції, в порушення положень ст 185 ЦПК України, не залишив позовну заяву без руху як таку, що не відповідає положенням ст 177 ЦПК України, для усунення відповідного недоліку. 
Додаток №1 до Договору про відступлення прав вимоги від 17.12.2012 було надано позивачем до апеляційної скарги (а.с. 93), а також ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.09.2013, якою за заявою ТОВ «Кредитні ініціативи» було замінено сторону у виконавчому провадженні ВП №39339973 по цивільній справі №2/0707/2746/2012 за позовом ПАТ «Акціонерного комерційного промислово - інвестиційного банку» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - на його правонаступника ТОВ «Кредитні ініціативи» (а.с.97-98). 
Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
За змістом ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
У ч.5 ст.11 ЦК України визначено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникнути з рішення суду.
Згідно із ч.1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц.
У постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року в справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18), від 19.06.2019 у справі № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18), від 19.06.2019 № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19), від 19.06.2019 у справі № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18). від 19.06.2019 у справі № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) викладено висновки щодо застосування положень ст. 625 ЦК України. Вказано, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань. Грошові зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з деліктного зобов`язання та рішення суду. За змістом ч.2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.11.2019 у справі №127/15672/16-ц зробила висновок, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.
Аналіз зазначених норм, дає підстави дійти висновку про те, що на підставі судового рішення між сторонами виникло грошове зобов`язання у зв`язку із стягненням заборгованості за договором, невиконання якого зумовлює застосування положень ч.2 ст.625 ЦК України.
Так, заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.08.2012 у справі №0707/6851/2012, яке набрало законної сили 07.12.2012, з відповідача було стягнуто заборгованість, яка виникла станом на 01.06.2012, у розмірі 289129,25 грн (а.с.31-32).
Оскільки заборгованість відповідачем не погашена, позивачем за період прострочення виконання рішення суду нараховано заборгованість на підставі ст.625 ЦК України. 
Як вбачається з п. 6.7 кредитного договору №1973 від 09.11.2007, сторони погодили збільшений строк позовної давності 10 років.
Так, позивачем здійснено нарахування відповідно до ст. 625 ЦК України за період з 02.06.2012 (з дати виникнення такої заборгованості) по 10.08.2020, тобто в межах погодженого сторонами строку позовної давності.
Згідно наданих позивачем розрахунків заборгованості 3% річних на суму заборгованості згідно рішення суду - 289129,25 грн, нараховані за період із 02.06.2012 по 10.08.2020, становлять 71 064,44 грн, а інфляційні витрати 314 572,62 грн (а.с.29-30).
Перевіривши розрахунки 3% річних та інфляційних втрат, подані позивачем, колегія суддів встановила, що вони є правильними та здійснені у відповідності до положень ст.625 ЦК України, з урахуванням рекомендацій Верховного Суду України, викладених у листі № 62-97р від 03.04.1997 року «Про рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ».
Зважаючи на викладене, рішення суду першої інстанції, через неповне з`ясування та не встановлення обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права слід скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки позов підлягає до задоволення, то відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача.
При поданні позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 5784,56 грн (а.с.49), при подані апеляційної скарги – 8676,84 грн (а.с.108), а всього 14461,40 грн. 
Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути 14461,40 грн у відшкодування сплаченого судового збору.
Керуючись ст.368, п.2 ч.1 ст.374, п.п.1,4 ст.376, ст.ст. 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» – задовольнити.
Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 квітня 2021 року – скасувати та ухвалити нове рішення.
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» – задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (04080, м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, буд 21, код ЄДРПОУ 35326253) 385 637,06 гривень, з яких: 71064,44 гривень – три проценти річних від суми простроченої заборгованості, та 314572,62 гривень – інфляційні втрати.
Стягнути з ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (04080, м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, буд 21, код ЄДРПОУ 35326253) у відшкодування сплаченого судового збору 14461,40 гривень, з яких: 5784,56 гривень у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, та 8676,84 гривень у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 28 грудня 2023 року.

Головуюча:                                      

Судді: