ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року
м. Хмельницький

Справа № 671/2344/23
Провадження № 33/4820/145/24

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду                 Преснякова А.А.
за участю секретаря судового засідання       Півовара В.О. 
потерпілого                 ОСОБА_1         захисника                 Ліщук О.І. 

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції апеляційну скаргу потерпілого  ОСОБА_1   на постанову судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 28 листопада 2023 року, якою провадження стосовно  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за статтею 124 КУпАП закрито, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, та

ВСТАНОВИЛА:

 
Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом обставини
 
Відповідно до постанови судді, до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення ААД № 405058, згідно якого 14.07.2023 о 19 год. 15 хв. ОСОБА_2 в м. Волочиськ на перехресті вул. Довженка та вул. Незалежності, керуючи транспортним засобом AUDI A6 д.н.з. НОМЕР_1 , не надав перевагу в русі автомобілю OPEL ASTRA д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , який рухався по головній дорозі по вул. Незалежності. Внаслідок ДТП обидва транспортних засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.п. 2.3(б), 10.4, 16.11 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Постановою судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 28 листопада 2023 року провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за статтею 124 КУпАП закрито, в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, потерпілий ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, та прийняти нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.
На думку апелянта вищезазначене рішення є незаконним через невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи.
Зазначає, що 14 липня 2023 року ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Opel Astra номер НОМЕР_3 рухався по вулиці Незалежності в місті Волочиську у напрямку центра міста. На перехресті вулиць Незалежності та Довженка автомобіль Audi А6 д.н. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_2 здійснив виїзд праворуч з другорядної вулиці Довженко на вулицю Незалежності не надавши ОСОБА_1 перевагу в русі, коли автомобіль останнього перебував вже в межах перехрестя. А тому, щоб запобігти зіткненню та екстреного гальмування, врахувавши дорожню обстановку, ОСОБА_1 почав знижувати швидкість та вирішив здійснити об`їзд автомобіля Audi А6 з лівого боку. В цей самий момент водій автомобіля Audi А6 здійснив різкий маневр ліворуч в сторону ОСОБА_1 , «підрізавши» його. Оскільки цей маневр був раптовим, тому ОСОБА_1 , задля уникнення зіткнення автомобілів змушений був прийняти вліво з виїздом на смугу зустрічного руху. Оскільки сигнал лівого повороту ОСОБА_2 включив за декілька секунд до зіткнення, зреагувати ОСОБА_3 вчасно не вдалось та уникнути зіткнення він не зміг.
Працівниками поліції було встановлено, що на момент ДТП водій автомобіля Audi А6 ОСОБА_2 знаходився в нетверезому стані, тому стосовно нього було складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, а стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП. 
03 серпня 2023 року суддя Волочиського районного суду Хмельницької області розглянув адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та за наслідками розгляду справи не знайшов підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності, у зв`язку із чим провадження стосовно ОСОБА_1 було закрито.
Таким чином, на сьогодні існують в наявності уже дві постанови, за підписом одного і того ж судді із яких вбачається, що обоє учасники ДТП не винуваті в тому, що сталась автопригода.
Звертає увагу, що висновок суду першої інстанції про те, що місце зіткнення транспортних засобів відбулось в дозволеному для повороту ліворуч місці по вулиці Незалежності в місті Волочиську одразу за лінією дорожньої горизонтальної розмітки 1.1, якій передувало перехрестя, повністю спростовує запис ДТП з відео реєстратора, який був наданий як доказ винуватості ОСОБА_2 , а також відмітки на правому крилі мого автомобіля, що визначає місце контакту автомобілів при ДТП.
На думку апелянта місцевий суд помилково не врахував постанову суду по справі № 671/1672/23, якою в діях ОСОБА_1 не знайдено підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, в даній дорожньо-транспортній пригоді. Посилання суду на тому, що вказана постанова немає преюдиційного значення у цій справі без відповідних мотивів її відхилення є безпідставним. 
Просить поновити строк на апеляційне оскарження вищезазначеної постанови, оскільки він зміг обґрунтувати апеляційну скаргу тільки після отримання повного тексту постанови, так як у день проголошення йому не вручили копію, після чого з апеляційною скаргою звернувся до Хмельницького апеляційного суду, через юридичну необізнаність, без клопотання про поновлення строків на оскарження, тому після повернення її повторно звернувся до апеляційного суду.

Позиції учасників судового провадження
Потерпілий ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги та просив задовольнити їх в повному обсязі, визнавши ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. 
       Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_2  у судове засідання не з`явився, про поважні причини неявки не повідомив, був належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду, а тому зазначене не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду, відповідно до вимог частини 6 статті 294 КУпАП. 
Захисник адвокат Ліщук О.І. заперечувала проти доводів апеляційної скарги, просила постанову суду першої інстанції залишити без змін, а подану потерпілим ОСОБА_1 апеляційну скаргу – без задоволення. Звертала увагу, що місцем ДТП є вулиця, а не перехрестя, як зазначено у протоколі.
       Заслухавши потерпілого ОСОБА_1 , захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 адвоката Ліщук О.І., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги в її межах, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Мотиви суду
Щодо клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження

Відповідно до вимог ст.294КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
       За приписами КУпАП, процесуальні дії під час провадження у справі про адміністративне правопорушення мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
       Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що право на судовий захист не повинно бути ілюзорним, а особа має мати реальну можливість оскаржити судове рішення.
       Так, у пункті 36 рішення у справі «Bellet v. France» від 4 грудня 1995 року ЄСПЛ зазначив, що для того, що б доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
       Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 28 листопада 2023 року, розгляд відбувся в присутності особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , його захисника Ліщук О.І. та потерпілого ОСОБА_1 . 
Однак у матеріалах справи відсутні відомості щодо присутності вказаних учасників провадження при оголошенні постанови, оскільки відсутній журнал або протокол судового засідання), щодо вручення учасникам адміністративної справи копії цієї постанови після проголошення, тоді як на обкладинці зазначено, що копію оскаржуваної постанови потерпілий отримав 04.12.2023 року, що згідно його клопотання завадило звернутися з апеляційною скаргою у межах строку на апеляційне оскарження. 
Вперше апеляційна скарга потерпілого ОСОБА_1 від 11 грудня 2023 року надійшла до Хмельницького апеляційного суду 12 грудня 2023 року.
Зі змісту статті 289 КУпАП вбачається, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
В апеляційній скарзі апелянт просить поновити строк апеляційного оскарження, обґрунтувавши причини пропуску. 
Крім того, загальновідомо, що на території Україні діє воєнний стан, який введений у зв`язку із воєнною агресією військ Російської Федерації проти України, згідно Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 05.30 год. 24.02.2022 на території України терміном на 30 діб, надалі Указом Президента України №341/2022 від 17.05.2022 продовжено на 90 діб до 23.08.2022, Указом Президента України №573/2022 від 12.08.2022 продовжено на 90 діб. 
За таких обставин, причини, на які вказує апелянт, за яких було пропущено строк на звернення з апеляційною скаргою є поважними, а тому з метою забезпечення права потерпілого ОСОБА_4 на справедливий судовий розгляд, суд апеляційної інстанції вважає за можливе поновити строк на апеляційне оскарження, визнавши причини пропуску поважними.

Щодо розгляду справи по суті, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції, та прийняти нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.
У відповідності до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Однак, вказаних вимог закону при прийнятті постанови у справі про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_2 судом першої інстанції дотримано не було. Постанова судді не відповідає критеріям вмотивованості, обставини справи встановлені неповно, висновки суду не відповідають обставинам справи.
Постановою судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 28 листопада 2023 року провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за статтею 124 КУпАП було закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
На обґрунтування свого висновку суд першої інстанції послався на відеозапис та зазначив, що події мали місце не під час виїзду транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 з другорядної дороги на головну, а вже під час його руху по головній дорозі (вул. Незалежності) та намагання здійснити поворот ліворуч.
Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_2 здійснив виїзд своїм транспортним засобом АУДІ з другорядної дороги (вул. Довженка) на головну дорогу (вул. Незалежності) та одразу включив лівий покажчик повороту. Виїзд здійснено при наближенні автомобіля Опель під керуванням ОСОБА_1 , який рухався позаду. При здійсненні ОСОБА_2 повороту транспортним засобом ліворуч, ОСОБА_1 здійснив виїзд своїм транспортним засобом на смугу зустрічного смугу з перетином вузької суцільної лінії дорожньої розмітки (1.1.) з метою обгону автомобіля під керуванням ОСОБА_2 де і відбулось зіткнення транспортних засобів. Місце зіткнення транспортних засобів під керуванням ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відбулось в дозволеному для повороту ліворуч місці по вул. Незалежності в м. Волочиськ, одразу за лінією дорожньої горизонтальної розмітки 1.1, якій передувало перехрестя.
На місці ДТП по вул. Незалежності нанесено дорожню горизонтальну розмітку 1.1., яка відповідно до Розділу 34 ПДР, поділяє транспортні потоки протилежних напрямків (осьова розмітка) на дорогах з двома чи трьома (2 + 1) смугами руху в обох напрямках, тобто, дорога в ділянці ДТП має по одній смузі для руху в кожному напрямку, а тому водій не повинен займати та фактично позбавлений можливості зайняти крайнє положення проїзної частини дороги при здійсненні відповідного маневру, у зв`язку з установленою конфігурацією проїзної частини.
Отже, ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом АУДІ по вул. Незалежності з врахуванням перехрестя та горизонтальної лінії дорожньої розмітки 1.1 мав обґрунтоване право розраховувати на те, що жоден транспортний засіб не буде здійснювати обгін його транспортного засобу у відповідному місці проїзної частини.
При таких обставинах, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 порушення пунктів 2.3 (б), 10.4 та 16.11 ПДР.
З такими висновками суду першої інстанції апеляційний суд не може погодитись враховуючи наступне.
Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Обов`язковими умовами настання адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП є: наявність діяння у вигляді порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху; наслідків у вигляді пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна; наявність причинного зв`язку між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
З огляду на вказане, апеляційний суд зазначає, що положення ст. 124 КУпАП є бланкетною, а отже для кваліфікації адміністративного правопорушення, уповноважена особа повинна визначити пункт порушення ПДР.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 з наступними змінами.
Відповідно до матеріалів провадження про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 інкримінується порушення п.п.2.3.б, 10.4, 16.11 ПДР України.
Згідно з п.2.3. «б» ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Відповідно до п.10.4 ПДР перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.
Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот.
Згідно з п.16.11 ПДР на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.
В протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД№ 405058, складеного 13 жовтня 2023 року, вказано, що 14.07.2023 о 19 год. 15 хв. ОСОБА_2 в м. Волочиськ на перехресті вул. Довженка та вул. Незалежності, керуючи транспортним засобом AUDI А6 д.н.з. НОМЕР_1 , не надав перевагу в русі автомобілю OPEL ASTRA д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , який рухався по головній дорозі по вул. Незалежності. Внаслідок ДТП обидва транспортних засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.п. 2.3(6), 10.4, 16.11 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Відповідно до вимог статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
За приписами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст. 251 КУпАП. Враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути єдиним та беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, матеріали справи містять і інші докази, а саме схему наслідків ДТП, письмові пояснення учасників дорожньо-транспортної пригоди, відеозапис з місця події (з камери відеореєстратора, який було надано ОСОБА_1 ), яким суд першої інстанції не дав належної оцінки.
На схемі місця дорожньо-транспортної події від 14 липня 2023 року з одного боку зображена ділянка дороги, де відбулось зіткнення, попередні напрямки руху водіїв та місце розташування транспортних засобів після ДТП – на відстані приблизно 19 метрів від перехрестя нерівнозначних доріг, за напрямком слідування ОСОБА_2 по вул. Довженка перед перехрестям встановлений дорожній знак 2.1 «Дати дорогу» Розділу 33 Правил дорожнього руху України, який вимагав від останнього надати перевагу у русі автомобілям, що слідували по головній дорозі - вул. Незалежності м. Волочиськ, тобто водій автомобіля AUDI А6 д.н.з. НОМЕР_1 - ОСОБА_2 не надав переваги у русі іншому водієві транспортного засобу OPEL ASTRA д.н.з. НОМЕР_2 – ОСОБА_1 , який рухався по головній дорозі та мав перевагу по відношенню до водія, який виїжджав на головну дорогу із другорядної. Крім того, на схемі зазначено, що на цьому перехресті розміткою позначені два пішохідних переходи по вулиці Незалежності. Водночас зі зворотного боку даної схеми зазначено перелік видимих пошкоджень цих транспортних засобів, механізм заподіяння яких повністю відповідає події даного зіткнення, викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 (а/с 8).
Так, з переглянутого під час розгляду справи відеозапису з відеореєстратора з автомобіля ОСОБА_1 вбачається дата та час відеозапису, а саме 14.07.2023, запис починається з 19.11.47 та закінчується 19.11.53, при цьому запис починається о 19.11.47 коли автомобіль ОСОБА_1 вже знаходиться на перехресті, оскільки на записі вже не видно одного із пішохідних переходів по вулиці Незалежності, проглядається перехрестя та автомобіль ОСОБА_2 , який виїжджає на перехрестя з другорядної вулиці Довженка на головну - вул. Незалежності без зупинки, зіткнення відбувається о 19.11.50, тобто на третій секунді відеозапису, при цьому ОСОБА_2 майже відразу з правої частини полоси руху намагається перестроїтись вліво, його автомобіль ще не зайняв крайнє ліве положення на своїй полосі руху, був під кутом, фактично зайнявся майже всю полосу руху коли відбулося зіткнення. Транспортний засіб під керуванням  ОСОБА_1 у зв`язку з діями водія ОСОБА_2 змінює напрямок свого руху, намагаючись об`їхати його автомобіль. 
У судовому засіданні як суду першої так і апеляційної інстанції,  ОСОБА_1  пояснив, що виїзд  ОСОБА_2  транспортним засобом з другорядної дороги на головну дорогу, якою він рухався на транспортному засобі, відбувся раптово, а тому він з метою уникнення зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_2 , здійснив виїзд ліворуч на смугу зустрічного напрямку руху. Однак,  ОСОБА_2  не надав переваги в русі транспортному засобу під керуванням ОСОБА_1 , крім того, здійснив поворот ліворуч де транспортні засоби зіткнулися. Додав, що здійснював не обгін транспортного засобу під керуванням  ОСОБА_2 , а об`їзд з виїздом на зустрічну смугу руху, оскільки, швидкість руху автомобіля Ауді не перевищувала 30 км/год. Крім того, ОСОБА_2 здійснюючи лівий поворот не зайняв крайнє положення на проїзній частині, а лівий покажчик повороту не увімкнув ближче ніж за 100 м. до повороту.
Згідно письмових пояснень іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 , 14.07.2023 близько 19 год. він керував автомобілем OPEL ASTRA д.н.з. НОМЕР_2 , рухався по вул. Довженка в м. Волочиськ в напрямку вул. Незалежності. Виїхавши на вул. Незалежності, увімкнув лівий покажчик повороту та почав здійснювати маневр ліворуч. В цей час, його автомобіль обігнав автомобіль Опель та допустив зіткнення з його автомобілем (а/с 10).
Згідно зі статтею 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.
В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Так, ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».
Виходячи з практики застосування Європейським судом ст. 6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.
Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).
Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 05.04.2018 у справі № 585/8/16-к, провадження № 51-2167км18, у випадку дорожньо-транспортної події за участю декількох водіїв для вирішення питання про наявність чи відсутність в їхніх діях складу кримінального правопорушення, передбаченого відповідними частинами статті 286 КК України, необхідно встановити причинний зв`язок між діяннями (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, дослідити характер та черговість порушень, які вчинив кожен із водіїв, хто з них створив небезпечну дорожню обстановку (аварійну ситуацію), тобто з`ясувати ступінь участі кожного у спричиненні злочинного наслідку.
Крім того, Верховний Суд України в постанові від 05.11.2015 року справа 35-218кс15 дійшов висновку, що кримінальна відповідальність особи, яка порушила ПДР вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, котра керувала транспортним засобом, виключається. 
Так, розглядаючи справу у касаційному порядку, судова колегія у кримінальних справах ВСС встановила, що причиною зіткнення транспортних засобів і наслідків, що настали, були неправильні дії водія, який перед виїздом з другорядної дороги на головну не дотримався вимог дорожніх знаків 2.1, 2.2 та пп.12.3. 16.11 ПДР і не надав дорогу транспортному засобу, що рухався по головній дорозі. Всупереч дорожнім знакам «Дати дорогу», «Проїзд без зупинки заборонено» не зупинився перед виїздом на головну дорогу і не переконався у відсутності небезпеки для руху та не надав дороги автомобілю, який наближався по головній дорозі і мав перевагу в русі, чим створив аварійну ситуацію. Колегія суддів зазначила в ухвалі, що водій, який рухався по головній дорозі не зобов`язаний був враховувати можливість грубого порушення ПДР іншим водієм; він не передбачав, не зобов`язаний був і не мав можливості передбачити, що автомобіль, яким під`їжджав до головної дороги з другорядної, не дасть дорогу, не зупиниться перед виїздом на головну дорогу на вимогу знаків і не пропустить його автомобіль. 
Вказані правові позиції Верховного Суду можуть бути застосовані при розгляді справ про адміністративні правопорушення за ст. 124 КУпАП.
Відповідно до п.1.4 ПДР кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
Як встановлено в ході апеляційного розгляду та вбачається з матеріалів справи, 14.07.2023 о 19 год. 15 хв. ОСОБА_2 в м. Волочиськ на перехресті вул. Довженка та вул. Незалежності, керуючи транспортним засобом AUDI А6 д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення вимог п. 16.11 ПДР не надав перевагу в русі автомобілю OPEL ASTRA д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , який рухався по головній дорозі по вул. Незалежності, в результаті сталося зіткнення двох транспортних засобів, обидва транспортних засоби отримали механічні пошкодження. 
Порушення водієм ОСОБА_2 вимог п. 16.11 ПДР створило аварійну ситуацію та перебуває у причинному зв`язку з настанням наслідків у вигляді пошкодження транспортних засобів, тоді як водій  ОСОБА_1 , який рухався по головній дорозі та не мав наміру змінювати напрямок свого руху, вправі був розраховувати, що водій  ОСОБА_2 перед виїздом з другорядної дороги на головну зупиниться і надасть йому можливість проїхати перехрестя, водій  ОСОБА_1 вимушено змінив напрямок руху у зв`язку зі створенням ОСОБА_2 аварійної ситуації, тому в причинному зв`язку із суспільно небезпечними наслідками, що настали, перебувають лише дії водія  ОСОБА_2 . 
Крім того, потерпілим до апеляційної скарги було додано протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №405084 від 14.07.2023 року, складений стосовно ОСОБА_2 за ст.130 КУпАП.
Задля всебічного, об`єктивного та ґрунтовного судового розгляду, з метою перевірки доводів апеляційної скарги потерпілого про перебування ОСОБА_2 під час ДТП в стані сп`яніння з Волочиського районного суду витребувана інформації, у відповідь надано постанову Волочиського районного суду від 20 липня 2023 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, яке відбулося 14 липня 2023 року о 19.00 год. в м.Волочиськ Хмельницької області по вул. Незалежності, 3/5.
Отже, апеляційний суд звертає увагу, що під час ДТП водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Таким чином, під час апеляційного розгляду встановлено наявність діяння у вигляді порушення учасником дорожнього руху – водієм ОСОБА_2 правил дорожнього руху, а саме вимог пунктів п.п. 2.3(6), 10.4, 16.11 ПДР України; наслідків у вигляді пошкодження транспортних засобів; наявність причинного зв`язку між порушенням ОСОБА_2 п.16.11 ПДР та настанням наслідків у вигляді пошкодження транспортних засобів, що свідчить про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 
За встановлених обставин, апеляційна скарга потерпілого ОСОБА_1 підлягає задоволенню, постанова судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 28 листопада 2023 року – скасуванню, з прийняттям нової, про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.
Згідно частини 2 статті 38 КУпАП. якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду, стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.
В даному випадку, строк накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 сплинув ще 14.10.2023 року, а тому провадження в справі, відповідно до  п.7 ч.1 ст.247 КУпАП підлягає закриттю, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.
На підставі викладеного, апеляційна скарга потерпілого ОСОБА_1 підлягає задоволенню, постанова судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 28 листопада 2023 року – скасуванню, з прийняттям нової, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись ст. 285, 289, 247, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

       Клопотання потерпілого ОСОБА_1 задовольнити.

       Поновити ОСОБА_1 строк оскарження постанови судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 28 листопада 2023 року. 

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 28 листопада 2023 року, якою провадження стосовно ОСОБА_2 за статтею 124 КУпАП закрито, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя