УХВАЛА
 
18 березня 2024 року 
м. Київ
 
справа № 335/4107/15-ц
провадження № 61-2750ск24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Гулька Б. І.,
 
розглянув заяву судді Верховного Суду Коломієць Ганни Василівни про самовідвід 
у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк», правонаступником якого є ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за касаційною скаргою представника ОСОБА_3 - адвоката Кузьмінова Дмитра Валерійовича на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 30 січня 2024 року,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У травні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Європейський газовий банк» (далі - ПАТ «Європейський газовий банк») в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Європейський газовий банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.
 
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29 листопада                    2018 року залучено правонаступника позивача ПАТ «Європейський газовий                        банк» - ОСОБА_1 .
 
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 грудня                        2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Постановою Запорізького апеляційного суду від 20 березня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 грудня 2018 року скасовано.
Позов ОСОБА_1 задоволено частково.
У рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед ОСОБА_1                  як правонаступником ПАТ «Європейський газовий банк» за кредитним договором від 19 квітня 2012 року № 557-190412 звернуто стягнення на предмет                                        іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Журавльовим Д. В.                            27 лютого 2009 року за реєстровим № 268.
За рахунок предмета іпотеки задоволено вимоги ОСОБА_1 щодо заборгованості за кредитним договором від 19 квітня 2012 року № 557-190412                       у розмірі 1 268 815,42 грн, у тому числі, заборгованості за процентами у розмірі                       667 383,86 грн, пені - 601 431,56 грн.
Визначено спосіб реалізації предмета іпотеки - квартири АДРЕСА_1 , шляхом продажу на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України                                        «Про виконавче провадження», за початковою ціною, яка буде встановлена на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
 
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а постанову Запорізького апеляційного суду від 20 березня 2019 року - без змін (касаційне                             провадження № 61-6962св19).
 
У грудні 2023 року ОСОБА_3 , яка не брала участі у справі, звернулася до суду з апеляційною скаргою на рішення Орджонікідзевського районного суду                                   м. Запоріжжя від 18 грудня 2018 року.
 
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 11 січня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя           від 18 грудня 2018 року залишено без руху з наданням строку на усунення недоліків. Запропоновано заявнику подати заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення та докази поважності причин його пропуску. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.
 
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 30 січня 2024 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 грудня 2018 року відмовлено на підставі пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України.
 
У лютому 2024 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_3 , яка подана її                                      представником - адвокатом Кузьміновим Д. В., на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 30 січня 2024 року.
 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 лютого 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_3 , яка подана її представником - адвокатом Кузьміновим Дмитром Валерійовичем, на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 30 січня 2024 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк», правонаступником якого є ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки передано для розгляду колегії суддів:Лідовця Р. А.(суддя-доповідач) та суддів, які входять до складу колегії: Гулейков І. Ю.,                   Луспеник Д. Д. (справа № 335/4107/15-ц, касаційне провадження № 61-2750ск24).
 
14 березня 2024 року судді Верховного Суду: Лідовець Р. А., Луспеник Д. Д. заявили про самовідвід.
 
Ухвалою Верховного Суду від 14 березня 2024 року заяву суддів Верховного Суду Лідовця Р. А., Луспеника Д. Д. про самовідвід задоволено.
Відведено суддів Верховного Суду: Лідовця Р. А., Луспеника Д. Д. за їхньою заявою від участі у розгляді справи за позовом ПАТ «Європейський газовий банк», правонаступником якого є ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за касаційною скаргою ОСОБА_3 , яка подана її представником - адвокатом 
Кузьміновим Д. В., на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 30 січня 2024 року.
Касаційну скаргу передано для проведення повторного автоматизованого розподілу.
 
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 березня 2024 року справу призначено судді-доповідачеві Коломієць Г. В., суддя, які входять до складу колегії: Гулейков І. Ю., Гулько Б. І.
 
18 березня 2024 року суддя Верховного Суду Коломієць Г. В. заявила про самовідвід у справі з тих підстав, що вона брала участь у перегляді цієї справи у суді касаційної інстанції, за наслідком якого Верховним Судом прийнято постанову від 18 вересня 2019 року (касаційне провадження № 61-6962св19), у якій висловлювалася правова позиція щодо вирішення спору. Тому, з метою уникнення сумнівів у неупередженості та забезпечення об`єктивності розгляду цієї справи вважає, що підлягає самовідводу.
 
Заява про самовідвід підлягає задоволенню.
 
Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у статтях 36, 37 ЦПК України.
 
Пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини,                            що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.
 
Згідно із частиною першою статті 39 ЦПК України з підстав, зазначених                                 у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.
 
Відповідно до частини першої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.
 
Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку                             в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості                                (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 48).
 
Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву                    з цього приводу (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 46).
 
Суддя Верховного Суду Коломієць Г. В. (до зміни прізвища ОСОБА_4 ) брала участь у перегляді цієї справи у суді касаційної інстанції, за наслідком якого Верховним Судом прийнято постанову від 18 вересня 2019 року (касаційне провадження № 61-6962св19), у якій висловлювалася правова позиція щодо вирішення спору, а вирішення у цій справі процесуального питання щодо строку на оскарження судового рішення буде/може впливати/вплинути на необхідність застосування Верховним Судом вимог статті 405 ЦПК України.
 
Тому, з метою уникнення сумнівів у неупередженості чи об`єктивності судді, заяву про самовідвід слід задовольнити та передати справу для проведення повторного автоматизованого розподілу.
 
Ураховуючи викладене, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про наявність обґрунтованих підстав для задоволення заяви про самовідвід судді Верховного Суду Коломієць Г. В.
 
Керуючись статтями 36, 39, 40 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Заяву судді Верховного Суду Коломієць Ганни Василівни про самовідвід задовольнити.
 
Відвести суддю Верховного Суду Коломієць Ганну Василівну за її заявою від участі у розгляді справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк», правонаступником якого є ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за касаційною скаргою ОСОБА_3 , яка подана її представником - адвокатом Кузьміновим Дмитром Валерійовичем, на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 30 січня 
2024 року.
 
Касаційну скаргу ОСОБА_3 , яка подана її                        представником - адвокатом Кузьміновим Дмитром Валерійовичем, на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 30 січня 2024 року у зазначеній справі                                  № 335/4107/15-ц передати для проведення повторного автоматизованого розподілу.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                     Г. В. Коломієць 

І. Ю. Гулейков

Б. І. Гулько