СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 року                                    м. Харків                        Справа № 905/1277/23  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Шевель О.В., суддя Крестьянінов О.О., суддя  Фоміна В.О.

за участю секретаря судового засідання Бессонової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “ДОНЕЦЬКОБЛГАЗ”, вх. №2876 Д на рішення Господарського суду Донецької області від 11.12.2023, ухвалене суддею Зекуновим Е.В. у приміщенні Господарського суду Донецької області (повний текст рішення складено та підписано 15.12.2023) у справі №905/1277/23
за позовом Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “ДОНЕЦЬКОБЛГАЗ”, м. Краматорськ Донецька область, в особі Слов`янського управління по газопостачанню та газифікації, м. Слов`янськ Донецької області,
до Товариства з обмеженою відповідальністю “ДОНМЕТСПЛАВ”, м. Слов`янськ, Донецької області 
про стягнення заборгованості в загальному розмірі 622459,70 грн,

ВСТАНОВИВ:
Приватне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації “ДОНЕЦЬКОБЛГАЗ” в особі Слов`янського управління по газопостачанню та газифікації звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “ДОНМЕТСПЛАВ” про стягнення заборгованості в розмірі 622459,70 грн, з яких: 441798,44 грн – основний борг, 140281,25 грн – пеня; 10399,57 грн – 3% річних; 29980,44 грн – інфляційні втрати.
Рішенням Господарського суду Донецької області від 11.12.2023 позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача суму основного боргу в розмірі 173539,29 грн, 3% річних в сумі 7127,00 грн, інфляційні втрати в сумі 27824,13 грн та 2501,89 грн судового збору. В решті позовних вимог відмовлено.
Суд першої інстанції виходив з того, що припинення газопостачання ТОВ «ДОНМЕТСПЛАВ»    відбулось 14.03.2022 за ініціативи Оператора ГРМ шляхом перекриття та опломбування засувки, на підставі п.п.2. п. 1 Глави 7 Розділу VI Кодексу ГРМ - у зв`язку з відсутністю підтвердженої номінації у діючого постачальника. Така умова для припинення газопостачання Споживача, як відсутністю підтвердженої номінації у Постачальника, не передбачає такого способу припинення газопостачання Оператором ГРМ, як фізичне відключення об`єкта споживача від газорозподільної мережі шляхом механічного (зварного) від`єднання газопроводу, тому доводи позивача про обов`язок Споживача сплачувати по Договору №07т вартість послуг з розподілу природного газу за увесь період після припинення розподілу (споживання) природного газу до дати фізичного відключення об`єкта споживача від газорозподільної мережі шляхом механічного (зварного) від`єднання газопроводу – господарський суд визнав помилковими. Із посиланням на норми абзацу четвертого п. 9 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ суд першої інстанції зазначив, що після припинення розподілу природного газу, здійсненого за ініціативи Оператора ГРМ на підставі п.п.2. п. 1 Глави 7 Розділу VI Кодексу ГРМ, нарахування Споживачу вартості послуг за договором розподілу природного газу, також не має здійснюватися. На підставі вищевикладеного господарський суд дійшов висновку, що за даних обставин, нарахування Споживачу вартості послуги за Договором №07т після травня 2022 року є безпідставним та неправомірним, та вказав, що до стягнення з відповідача підлягає сума боргу за послуги з розподілу природного газу згідно актів приймання-передачі послуги розподілу природного газу:
- за березень 2022 № 27/3 від 31.03.2022 на суму 57846,43 грн.;
- за квітень 2022 № 27/6 від 30.04.2022 на суму 57846,43 грн.;
- за травень 2022 № 27/4 від 31.05.2022 на суму 57846, 43 грн.
Крім того, здійснивши власні розрахунки в межах періодів визначених позивачем, суд першої інстанції встановив,  що розрахунок 3% річних є арифметично вірним. За розрахунком суду розмір інфляційних втрат становить більше, ніж заявлено позивачем, однак, суд першої інстанцїї зазначив, що стягненню підлягають суми в межах заявлених позовних вимог, а саме: 
- нарахування на борг за березень 2022 року в розмірі 57846,43 грн за актом приймання-передачі №27/3 за період з 11.04.2022 по 22.09.2023 складають - 3% річних  2519,89 грн та інфляційні втрати 10990,82 грн;
- нарахування на борг за квітень 2022 в розмірі 57846, 43 грн за актом приймання-передачі №27/6 за період    11.05.2022 по 22.09.2023 складають - 3% річних 2377,25 грн та інфляційні втрати 9197,58 грн;
- нарахування на борг за травень 2022 року в розмірі 57846,43 грн за актом приймання-передачі № 27/4 за період з 11.06.2022 по 22.09.2023 складають -    3% річних    2229,86 грн та інфляційні втрати 7635,73 грн.
Отже, за висновком господарського суду, до стягнення з відповідача підлягають 3 % річних в загальному розмірі 7127,00 грн та  інфляційні втрати в загальному розмірі 27824,13 грн.
Місцевим господарським судом також відмовлено у задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені з посиланням на те, що оскільки прострочення відповідачем виконання грошових зобов`язань за послуги, надані у період з березня 2022 року по серпень 2023 року, сталося внаслідок форс-мажорних обставин у зв`язку військовою агресією російської    федерації проти України 24.02.2022, то у відповідності до п. 10.1 Договору, ТОВ    «ДОНМЕТСПЛАВ» звільняється від відповідальності у вигляді пені, нарахованої за прострочення виконання грошових зобов`язань за актами приймання-передачі від березня-травня 2022 року.
Позивач у межах встановленого законом строку через систему “Електронний суд” подав до Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу (вх. № 2876Д/2 від 26.12.2023), в якій просить: скасувати вищевказане рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача 268259,15 грн основного боргу, 140281,25 грн пені, 3272,57 грн – 3% річних, 2156,31 грн інфляційних втрат та ухвалити в цій частині нове рішення, яким  задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
В обґрунтування вимог скарги заявник наводить наступні доводи: положення чинного законодавства та умови спірного договору свідчать, що між сторонами укладено публічний договір приєднання, умови якого встановлюються НКРЕКП, як регулятором, та від умов якого сторони не можуть відступати, оскільки такі умови є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства; положення Типового договору розподілу передбачають випадки та можливість виключно розірвання Договору за згодою сторін або за ініціативою споживача, у порядку встановленому законодавством України, випадки розірвання Договору за ініціативою споживача чітко передбачені п. 12.3. (незгода Споживача зі змінами, внесеними у Договір НКРЕКП) та п. 12.5. Типового договору – у разі звільнення займаного приміщення (остаточного припинення користування природним газом) за відповідною заявою споживача, при цьому, розірвання Договору в односторонньому порядку не передбачено, в той же час, можливості призупинення дії договору розподілу природного газу, ані положеннями самого Договору, ні нормами Кодексу ГРС не передбачено взагалі, пропозиції щодо призупинення дії договору розподілу природного газу позивачем на адресу відповідача не направлялися. Апелянт вважає, що господарський суд, встановивши, що припинення газопостачання шляхом перекриття та опломбування запірної арматури відбулося у зв`язку із відсутністю підтверджених номінацій, водночас невірно зробив висновок, що у такому випадку відсутні підстави для нарахування плати за розподіл природного газу, оскільки, згідно з положеннями пункту 9 глави 6 розділу VI Кодексу ГРС позивач не звільняється від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадків, передбачених цим пунктом, у тому числі розірвання цього договору або внесення змін до заяви-приєднання, що є додатком до договору розподілу природного газу, та вилучення об`єкта споживача; вказаними положеннями передбачено випадки звільнення споживача від оплати послуг розподілу природного газу після припинення газопостачання (розподілу), а саме: 1) розірвання договору; 2) внесення змін до заяви-приєднання, що є додатком до договору, 3) вилучення об`єкта споживача; 4) якщо таке припинення здійснено за ініціативи Оператора ГРМ у випадках, передбачених пунктом 3.17 глави 3 розділу V Правил безпеки систем газопостачання, при цьому, єдиний випадок, коли нарахування вартості послуги за договором розподілу природного газу не здійснюється у разі припинення або обмеження розподілу природного газу за ініціативи Оператора ГРМ визначений пунктом 3.17 глави 3 розділу V Правил безпеки систем газопостачання; за твердженням апелянта, жодний із зазначених випадків не існував у період виникнення спірних правовідносин; умовами договору не передбачено звільнення від сплати за послуги з розподілу природного газу за умови припинення (обмеження) розподілу природного газу. Таким чином, на думку заявника скарги, аналіз умов укладеного між сторонами договору та змісту пункту 9 глави 6 розділу VI Кодексу ГРС свідчить, що місячна вартість послуги розподілу природного газу повинна вноситися споживачем незалежно від інших обставин, окрім випадків, з настанням яких Кодекс ГРМ пов`язує можливість звільнення споживача від такої оплати. В обґрунтування вказаної правової позиції заявник посилається на постанову Верховного Суду від 22.09.2022 у справі №911/1334/21. 
Щодо відмови судом першої інстанції у задоволенні позову в частині стягнення пені, то позивач вважає, що відповідач не надав доказів, що саме введення воєнного стану призвело до унеможливлення виконання конкретних зобов`язань за договором розподілу природного газу, укладеного між сторонами, а суд першої інстанції помилково вважав цю обставину доведеною. Апелянт вказує, що матеріали справи не містять відомостей про те, що позивач перебуває в кращому становищі порівняно з відповідачем, з огляду на запровадження в державі воєнного стану (позивач та його персонал так само знаходиться на території Донецької області під постійними обстрілами країни-агресора), тобто сторони перебувають у рівних умовах з точки зору воєнної обстановки, при цьому позивач виконує умови Договору належним чином, однак судом першої інстанції цій обставині взагалі не надано оцінки. 
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 29.2.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “ДОНЕЦЬКОБЛГАЗ”, повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться 30.01.2024 о 14:00 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань № 104, встановлено учасникам справи строк до 25.01.2024 для подання відзиву на апеляційну скаргу (з доказами надсилання відзиву іншим учасникам справи), а також для подання заяв, клопотань тощо.
24.01.2023, тобто в межах установленого судом строку, відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому наводить наступні доводи: АТ «Донецькоблгаз» направило на офіційну електронну скриньку ТОВ «ДОНМЕТСПЛАВ» листи №3/01-686 від 06.05.2022, №3/01-727 від 12.05.2022, в яких зазначалося про те, що призупинення дії типового Договору розподілу природного газу можливе з моменту звернення, і про те, яка інформація має бути надана; ТОВ «ДОНМЕТСПЛАВ», виконуючи пропозиції АТ «Донецькоблгаз», викладені у вказаних листах, надало Позивачу 12.05.2022 листом №1205/2022 інформацію про повне зупинення виробничої діяльності Товариства з 01.03.2022 у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України що стало підставою введення воєнного стану, письмову заяву з проханням про призупинення дії Договору № 07т до закінчення військової агресії, про припинення газоспоживання ТОВ «ДОНМЕТСПЛАВ» з 14.03.2022 шляхом встановлення працівниками АТ «Донецькоблгаз» вхідної засувки на газоводі; письмову заяву з проханням припинити нарахування вартості щомісячної замовленої потужності. Відповідач зазначає, що жоден нормативний документ не передбачає надання іншої інформації, окрім тієї, що була вказана ним у листі №1205/2022 від 12.05.2022; ТОВ «ДОНМЕТСПЛАВ» призупинило виробництво та на безоплатній основі надало територію, на якій здійснювало господарську діяльність, на потреби сил оборони; з березня 2022 року та до 10 серпня 2022року ТОВ «ДОНМЕТСПЛАВ» за власний рахунок забезпечувало перебування військової частини на своїй території; відповідно до Акту припинення (обмеження) газопостачання та опломбування вхідної засувної арматури газопроводу або газорозподільного пункту (за його наявності) від 14.03.2022, Позивач припинив газопостачання шляхом перекриття та опломбування засувки на газоводі у газовому колодязі № 209 у зв`язку із відсутністю підтвердженої номінації за ініціативи Оператора ГРМ на підставі п.п.2. п. 1 Глави 7 Розділу VI Кодексу ГРМ, однак жодних повідомлень про заплановану дату припинення від Позивача не надходило, жодних підписів зі сторони ТОВ «Донметсплав» про його ознайомлення він не містить, тобто з 14.03.2022 газопостачання ТОВ «Донметсплав» було припинене за ініціативи Оператора ГРМ, тому, на думку відповідача, нарахування Споживачу вартості послуг за договором розподілу природного газу не має здійснюватися. Відповідач просить Східний апеляційний господарський суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення господарського суду – без змін.
У судовому засіданні 30.01.2024 представник позивача підтримав викладену ним письмово правову позицію.
Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не скористався своїм процесуальним правом на участь представника у судовому засіданні.
В ході апеляційного розгляду даної справи апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, у межах встановленого строку.
Відповідно до ч.1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами ч.2 цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Судом апеляційної інстанції було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи - у відповідності до приписів ч.1 ст.210 ГПК України. 
Присутній у судовому засіданні представник позивача не висловлював заперечень щодо повноти дослідження доказів, які надано до справи у відповідності до ст.74 ГПК України та які стосуються меж апеляційного розгляду справи.
За таких обставин, колегія суддів, дослідивши матеріали справи та заслухавши представника позивача, дійшла висновку про закінчення розгляду апеляційної скарги в даному судовому засіданні.
У відповідності до вимог ст.282 ГПК України, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини даної справи є наступними. 
01 січня 2016 року між Приватним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» та ТОВ «ДОНМЕТСПЛАВ» був укладений Договір розподілу природного газу шляхом направлення на адресу Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» заяви-приєднання від 01.01.2016. № 07т до умов типового договору розподілу природного газу.
Договір розподілу природного газу є публічним, затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498, розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору (п.п. 3, 4 глави 3 розділу VІ Кодексу ГРС).
Цей договір укладено між Сторонами на невизначений строк (п.12.1 Договору).
Відповідно до Акту приймання-передачі послуги з розподілу природного газу від 01.10.2021 фактичний обсяг споживання газу за попередній (2021 рік), який буде визначено за замовчуванням на 2022 рік складає 490223,95 куб.м. відповідно величина замовленої потужності, яка розрахована для щомісячної оплати Споживачем у 2022 році (за замовчуванням) складає 40852,00 куб.м. щомісячно (490 223, 95 куб.м./12 міс).
04 жовтня 2022 року Оператор ГРМ направив відповідачу інформаційну довідку  з повідомленням, що обсяг споживання природного газу за попередній газовий рік складає (01.10.2021 - 30.09.2022) складає 222894,81 куб. м, відповідно величина замовленої потужності, яка розрахована для щомісячної оплати Споживачем у 2023 році (за замовчуванням) складає 18574, 57 куб. м. щомісячно (222894,81 куб.м/12 міс.)
Згідно з доводами Позивача, у березні-травні, грудні 2022 року, січні-серпні 2023 року Оператор ГРМ повністю виконав свої зобов`язання за Договором, надавши послуги з розподілу природного газу в обсягах та в строки передбачені договором, що підтверджується актами приймання-передачі послуги розподілу природного газу:
- за березень 2022 № 27/3 від 31.03.2022 на суму 57846,43 грн;
- за квітень 2022 № 27/6 від 30.04.2022 на суму 57846,43 грн;
- за травень 2022 № 27/4 від 31.05.2022 на суму 57846,43 грн;
- за грудень 2022 № 27/5 від 31.12.2022 на суму 57846,43 грн;
- за січень 2023 р. № 27/1 від 31.01.2023 на суму 26301,59 грн;
- за лютий 2023 р. № 27/2 від 28.02.2023 на суму 26301,59 грн; 
- за березень 2023 р. № 27/3 від 31.03.2023 на суму 26301,59 грн;
- за квітень 2023 р. № 27/4 від 30.04.2023 на суму 26301,59 грн;
- за травень 2023 р. № 27/5 від 31.05.2023 на суму 26301,59 грн;
- за червень 2023 р. № 27/6 від 30.06.2023 на суму 26301,59 грн;
- за липень 2023 р. № 27/7 від 31.07.2023 на суму 26301,59 грн;
- за серпень 2023 р. № 27/8 від 31.08.2023 на суму 26301,59 грн.
Позивач зазначив, що нарахування вартості послуг з розподілу у період з червня по листопад 2022 року не здійснювалося, оскільки листом ТОВ «Оператор ГТС України» за №7106ВИХ-22-257 від 23.05.2022 повідомлено про неможливість газопостачання у Донецькій області через численні пошкодження магістральних газопроводів. Листом ТОВ «Оператор ГТС України» № 7106ВИХ-22-374 та № 7106ВИХ-22-375 від 10.10.2022 повідомлено про виконані ремонтно-відновлювальні роботи та щодо готовності Оператора ГРМ до приймання природного газу для поновлення газопостачання.
АТ «Донецькоблгаз» у відповідь на лист №7106ВИХ-22-375 від 10.10.2022 повідомило ТОВ «Оператор ГТС України» про готовність прийняття природного газу в газорозподільні мережі, які під`єднані до ГРС Слов`янськ 12.10.2022, починаючи з 13:00 год.
У подальшому представниками Оператора ГТС та АТ «Донецькоблгаз» 12.10.2022 складено Акт калібрування та опломбування вимірювального комплексу від 12.10.2022 яким зафіксовано пуск газу до ГРС Слов`янськ 12.10.2022 о 13:30 год. та згідно з факсограми №275 від 20.12.2022 у зв`язку з повним наповненням газорозподільних мереж від вже працюючих повною мірою ГРС ТОВ «Оператор ГТС України» та здійснення доставки природного газу до межі балансової належності споживачів, здійснення нарахування за послугу розподілу природного газу поновлено з грудня 2022 року всім споживачам, у т.ч. відповідачу.
Таким чином, за даними позивача, заборгованість відповідача за послуги з розподілу природного газу за договором за період березень - травень, грудень, 2022, січень-серпень 2023 р. складає:
за березень 2022 - 57846,43 грн;
за квітень 2022 - 57846,43 грн,
за травень 2022 - 57846,43 грн;
за грудень 2022 - 57846,43 грн;
за січень 2023 р. - 26301,59 грн;
за лютий 2023 р. - 26301,59 грн;
за березень 2023 р. - 26301,59 грн;
за квітень 2023 р. - 26301,59 грн;
за травень 2023 р. -    26 301,59 грн;
за червень 2023 р. - 26 301,59 грн;
за липень 2023 р.    - 26 301,59 грн;
за серпень 2023 р. - 26 301,59 грн;
а всього - 441798,44 грн.
Позивач протягом січня - вересня 2023 року неодноразово направляв на електронну адресу ТОВ «ДОНМЕТСПЛАВ» акти та рахунки на оплату за послуги за вказані вище періоди, однак вимоги щодо оплати послуг за договором відповідач не виконав, а також не повернув позивачу акти наданих послуг.
За таких обставин, зазначаючи, що у зв`язку з несплатою Споживачем вартості послуг з розподілу природного газу наданих у період з березня 2022 року по серпень 2023 року, станом на 11.12.2023 у ТОВ «ДОНМЕТСПЛАВ» обліковується борг перед АТ «Донецькоблгаз» у розмірі 441798,44 грн та вважаючи порушеним своє право, АТ «Донецькоблгаз» звернулося до господарського суду з позовом про стягнення з ТОВ «ДОНМЕТСПЛАВ»:    441798,44 грн - основного боргу, 140281,25 грн - пені, 10399, 57 грн - 3% річних та 29980,44 грн - інфляційних втрат.
Господарський суд Донецької області рішенням від 11.12.2023 позовні вимоги задовольнив частково з  мотивів, зазначених вище.
У частині задоволення позову рішення не оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.
Суд апеляційної інстанції переглядає вказане рішення за апеляційною скаргою позивача, в межах наведених у скарзі доводів та вимог, відповідно до ч.1 ст.269 ГПК України.
Надаючи оцінку висновкам місцевого господарського суду, згідно з підпунктом б) пункту 3 частини 1 статті 282 ГПК України, колегія суддів зазначає наступне.
Статтею 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частини першої статті 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).
Статтею 634 Цивільного кодексу України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно із статтею 40 Закону України "Про ринок природного газу" розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.
Кодексом газорозподільних систем, затвердженим Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2494, визначаються взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем.
Пунктом 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРС визначено, що договір розподілу природного газу - правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу.
Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу І Кодексу ГРС для забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи та можливості розподілу (переміщення) належного споживачу (суміжному суб`єкту ринку природного газу) природного газу ГРМ обов`язковою умовою є наявність фізичного підключення об`єкта споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) до ГРМ. Споживачі, у тому числі побутові, та суміжні суб`єкти ринку природного газу, які фізично підключені до ГРМ, забезпечуються цілодобовим доступом до ГРМ та можливістю розподілу (переміщення) природного газу ГРМ у порядку, визначеному в розділі VІ цього Кодексу.
Отже, з моменту укладення між споживачем та Оператором ГРМ договору розподілу природного газу, за наявності фізичного підключення об`єкта споживача до газорозподільної мережі, Оператором ГРМ здійснюється надання споживачу послуг з розподілу природного газу.
Пунктом 5 глави 3 розділу І Кодексу ГРС визначено, що взаємовідносини, пов`язані з розподілом природного газу споживачам, у тому числі побутовим споживачам, підключеним до/через ГРМ, включаючи забезпечення Оператором ГРМ цілодобового їх доступу до ГРМ для споживання (розподілу) належного їм (їх постачальникам) природного газу, регулюються договором розподілу природного газу, укладеним між Оператором ГРМ та споживачем відповідно до вимог глави 3 розділу VІ цього Кодексу.
Згідно з пунктом 6 глави 3 розділу І Кодексу ГРС, на підставі укладеного договору розподілу природного газу Оператор ГРМ: присвоює споживачу (точці комерційного обліку), у тому числі побутовому споживачу, персональний EIC-код суб`єкта ринку природного газу та передає його Оператору ГТС для ідентифікації споживача в інформаційній платформі Оператора ГТС, у тому числі для цілей закріплення споживача в Реєстрі споживачів відповідного постачальника та здійснення оперативних заходів при запровадженні процедури зміни його постачальника; надає послугу споживачу із забезпечення цілодобового доступу до ГРМ в межах приєднаної потужності його об`єкта для можливості споживання ним відповідних об`ємів природного газу, виділених постачальником природного газу.
Відповідно до пункту 2 глави 1 розділу VI Кодексу ГРС доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2498, в порядку, визначеному цим розділом.
За змістом пункту 1 глави 3 розділу VI Кодексу ГРС договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ. Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт. Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається.
Пунктом 3 глави 3 розділу VI Кодексу ГРС договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного Кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу.
Відповідно до положень пункту 1 глави 6 розділу VI Кодексу ГРС розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.
Абзацом 10 пункту 2 глави 6 розділу VI Кодексу ГРС визначено, що споживач, що не є побутовим, має право не пізніше ніж до 20 жовтня календарного року, що передує розрахунковому (крім замовлення потужності на 2020 рік, яке здійснюється до 01 листопада), подати Оператору ГРМ уточнену заявку на величину річної замовленої потужності сумарно по всіх його об`єктах з розбивкою по кожному об`єкту в газорозподільній зоні відповідного Оператора ГРМ на розрахунковий календарний рік.
Відповідно до пункту 12.5 договору у разі звільнення займаного приміщення (остаточного припинення користування природним газом) споживач зобов`язаний повідомити про це Оператора ГРМ не пізніше ніж за двадцять один день до дня звільнення приміщення (остаточного припинення користування природним газом) та остаточно з ним розрахуватись за договором до вказаного споживачем дня звільнення приміщення (остаточного припинення користування природним газом) включно.
Пунктом 10 глави 3 Розділу VI Кодексу ГРС передбачено, що у разі звільнення займаного об`єкта або приміщення (остаточного припинення користування природним газом) споживач зобов`язаний повідомити про це Оператора ГРМ не пізніше ніж за 20 робочих днів до дня звільнення об`єкта або приміщення (остаточного припинення користування природним газом) та остаточно розрахуватись з ним за договором розподілу природного газу до вказаного споживачем дня звільнення об`єкта або приміщення (остаточного припинення користування природним газом) включно. Оператор ГРМ зобов`язаний припинити розподіл (газопостачання) природного газу споживачу із заявленого ним дня звільнення об`єкта або приміщення (остаточного припинення користування природним газом). У разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживачем Оператора ГРМ про звільнення об`єкта або приміщення (остаточне припинення користування природним газом) споживач зобов`язаний здійснювати оплату послуг за договором розподілу природного газу, як випливає з умов договору. Договір розподілу природного газу з новим споживачем укладається після припинення договору розподілу природного газу із споживачем, який звільняє об`єкт або приміщення.
Згідно з пунктом 9 глави 6 розділу VI Кодексу ГРС припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадків, передбачених цим пунктом, у тому числі розірвання цього договору або внесення змін до заяви-приєднання, що є додатком до договору розподілу природного газу, та вилучення об`єкта споживача. У разі розірвання договору розподілу природного газу або вилучення об`єкта споживача із заяви-приєднання оплата вартості послуги за договором розподілу природного газу здійснюється споживачем з урахуванням повного календарного місяця, у якому сталося розірвання договору або вилучено об`єкт із заяви-приєднання. У цих випадках Оператор ГРМ коригує дані технічної потужності та вільної потужності для забезпечення нових приєднань (резерву потужності) на відповідній ГРП згідно з вимогами розділу VII цього Кодексу. Якщо припинення або обмеження розподілу природного газу здійснюється за ініціативи Оператора ГРМ у випадках, передбачених пунктом 3.17 глави 3 розділу V Правил безпеки систем газопостачання, нарахування вартості послуги за договором розподілу природного газу не здійснюється. При цьому місячна вартість послуг розподілу зменшується з урахуванням кількості днів припинення (обмеження) розподілу природного газу. Таке припинення (обмеження) та відновлення розподілу природного газу споживачу здійснюється за рахунок Оператора ГРМ.
Апеляційним судом встановлено, що позивач нарахував відповідачу плату за надані ним послуги з розподілу природного газу на загальну суму 441798,44 грн, а саме за період березень-травень 2022 року на суму 173539,29 грн, за грудень 2022 року на суму 57846,43 грн, за січень-серпень 2023 року на суму 210412,72 грн, на підтвердження чого додано до матеріалів справи відповідні акти та рахунки. Також, матеріали справи містять складений позивачем акт звірки взаємних розрахунків № 28 за період січень 2022 року по лютий 2023 року, відповідно до якого сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 283988,90 грн (а.с. 70).
Доводи позивача як в суді першої інстанції під час розгляду даної справи, так і в суді апеляційної інстанції зводяться до того, що припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу за наявності фізичного підключення об`єкта споживача до газорозподільної мережі, тобто в період, коли не відбувалося механічного від`єднання об`єкта споживача від цієї мережі та вилучення такого об`єкта, а заява про остаточне припинення користування природним газом і розірвання договору споживачем не подавалася, не звільняє споживача від договірного зобов`язання оплати вартості послуг з розподілу природного газу за вказаний період.
Правовідносини, що виникають між оператором газорозподільних систем та суб`єктами ринку природного газу регулюються Законом України "Про ринок природного газу", Кодексом ГРМ, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2494.
Оператором ГРМ є суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників) (пункт 17 частини першої статті 1 Закону України "Про ринок природного газу").
Розподіл природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу (пункт 35 частини першої статті 1 вказаного Закону).
Отже, приєднавшись до Типового договору на підставі заяви-приєднання від 01.01.2016 №07т, відповідач вступив у правовідносини з АТ "Донецькоблгаз" як оператором ГРМ, яким визначено порядок розподілу природного газу позивачу та підстави припинення/обмеження такого розподілу.
Відповідно до частини першої статті 38 Закону України "Про ринок природного газу" права та обов`язки оператора ГРМ визначаються цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, Кодексом ГТС, Кодексом ГРМ, а також договором розподілу природного газу.
Порядок обмеження (припинення) розподілу природного газу врегульований Кодексом ГРМ, Типовим договором та Правилами безпеки систем газопостачання.
Згідно з пунктом 1 глави 7 розділу VI Кодексу ГРС (у редакції, чинній з 30.07.2020) оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням Правил безпеки систем газопостачання та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у таких випадках:
1) несвоєчасна та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу;
2) отримання від Оператора ГТС повідомлення про припинення розподілу природного газу споживачу у випадках:
відсутності споживача в Реєстрі споживачів будь-якого постачальника у відповідному розрахунковому періоді;
відсутності підтвердженої номінації у діючого постачальника на обсяги транспортування природного газу для потреб споживача;
3) подання споживачем або його постачальником (який уклав з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання;
4) відмова споживача від встановлення лічильника газу, що здійснюється за ініціативи та за кошти Оператора ГРМ, з урахуванням Закону України “Про забезпечення комерційного обліку природного газу”;
5) розірвання договору розподілу природного газу;
6) несанкціонований відбір природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ;
7) несанкціоноване відновлення газоспоживання;
8) визнання в установленому порядку аварійним станом газорозподільної системи та/або ліквідація наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт;
9) наявність заборгованості за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ;
10) необґрунтована відмова від підписання акта наданих послуг та/або акта приймання-передачі природного газу (норма застосовується по об`єкту споживача, що не є побутовим);
11) відмова представникам Оператора ГРМ в доступі на об`єкти або земельну ділянку Споживача, де розташована газорозподільна система та/або газове обладнання, та/або комерційний вузол обліку газу, для здійснення контролю відповідності встановленого газоспоживаючого обладнання проектній документації, обстеження газових мереж до ВОГ та/або газоспоживаючого обладнання;
12) в інших випадках, передбачених законодавством.
Таким чином, зазначеною нормою Кодексу ГРС визначено перелік випадків правомірного припинення або обмеження оператором ГРМ газопостачання (розподілу природного газу) на об`єкт споживача, до яких, зокрема, включено подання споживачем письмової заяви про припинення газопостачання, розірвання договору розподілу природного газу.
Як було встановлено судом, листом № 3/01-727 від 12.05.2022 АТ «Донецькоблгаз» повідомило відповідача про те, що у зв`язку з військовою агресією та бойовими діями на території Донецької області, у випадку відсутності газоспоживання споживачем та задля розгляду припинення нарахування вартості щомісячної замовленої потужності ТОВ «ДОНМЕТСПЛАВ» необхідно звернутися до АТ «Донецькоблгаз» з проханням про призупинення дії договору з вказанням причин, а саме, надати довідку про перереєстрацію підприємства у зв`язку з переїздом до іншого більш безпечного регіону або довідку (наказ, протокол загальних зборів) на тимчасове призупинення господарської діяльності тощо. Призупинення дії типового договору розподілу природного газу можливе з моменту звернення, отримання офіційного листа від споживача, його розгляду та отримання відповіді про наступні дії оператора ГРМ від НКРЕКП (а.с. 138).
ТОВ "ДОНМЕТСПЛАВ" надіслало до АТ "Донецькоблгаз" лист від 12.05.2022 №1205/2022, в якому, посилаючись на те, що підприємством з 01.03.2022 не здійснюється газоспоживання у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а також посилаючись на встановлення представниками АТ «Донецькоблгаз» вхідної засувки, просило позивача тимчасово призупинити дію договору розподілу природного газу на період з 01.03.2022 до закінчення військової агресії та бойових дій. Крім того, відповідач просив рахунки з 01.03.2022 вважати недійсними та припинити нарахування щомісячної замовленої потужності (а.с. 136).
Факт отримання вказаного листа позивачем не заперечується. 
Колегія суддів зазначає, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання (стаття 901 ЦК України).
Отже, як вбачається з норм чинного законодавства, яким урегульовано спірні правовідносини, договір розподілу природного газу є самостійним видом договору про надання послуг, поняття якого визначено спеціальним законодавством, зокрема, Кодексом газорозподільних системи, Законом України "Про ринок природного газу", та зміст якого визначений на основі типового договору, затвердженого органом державної влади. Правовідносини між оператором ГРМ і споживачами природного газу також врегульовано нормами ЦК України та ГК України, які застосовуються до спірних правовідносин у взаємозв`язку із спеціальним законодавством.
Відповідно до положень статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з частиною другою статті 634 ЦК України договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.
Якщо вимога про зміну або розірвання договору пред`явлена стороною, яка приєдналася до нього у зв`язку зі здійсненням нею підприємницької діяльності, сторона, що надала договір для приєднання, може відмовити у задоволенні цих вимог, якщо доведе, що сторона, яка приєдналася, знала або могла знати, на яких умовах вона приєдналася до договору (частина третя статті 634 ЦК України).
Відповідно до частин першої та четвертої статті 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.
Стабільність та обов`язковість договірних відносин втілена також у положеннях статті 651 Цивільного кодексу України, якими не допускається одностороння зміна або розірвання договору, крім випадків, коли це передбачено законом або самим договором.
Зокрема, відповідно до частини першої статті 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінились настільки, що, якби сторони могли це перебачити, вони не уклали б договір або уклали його на інших умовах.
Водночас, частиною другою цієї статті передбачено, що якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.
Отже, за загальним правилом зміна та розірвання господарських договорів допускається лише за згодою сторін або в судовому порядку (у разі відсутності згоди іншої сторони, яка отримала вимогу/пропозицію про розірвання договору). Зміна та розірвання господарських договорів (припинення зобов`язання) саме в односторонньому порядку допускаються виключно з підстав, прямо передбачених відповідним законом або договором.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.07.2019 у справі №916/1684/18, які в силу положень частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України враховуються судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.
Відповідно до пункту 12.3 Типового договору цей договір може бути розірваний за згодою сторін або за ініціативою споживача у порядку, визначеному законодавством України. Зазначеним пунктом Типового договору розподілу природного газу не передбачено право сторін призупинити дію договору розподілу природного газу.
Відтак, судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідачем було ініційовано питання про призупинення дії договору від 01.01.2016. Однак, сторонами не досягнуто згоди щодо його призупинення. 
Разом з тим, як вбачається з листа від 12.05.2022 №1205/2022, ТОВ "ДОНМЕТСПЛАВ" також повідомляло про встановлення вхідної засувки працівниками позивача та просило рахунки з 01.03.2022 вважати недійсними та припинити нарахування щомісячної замовленої потужності. 
Пунктом 7 глави 7 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем визначено, що якщо за ініціативою споживача необхідно припинити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача чи його окремі газові прилади для проведення ремонтних робіт, реконструкції чи технічного переоснащення або з інших причин, споживач не пізніше ніж за сім днів повинен письмово повідомити про це Оператора ГРМ та узгодити з ним дату припинення газопостачання (розподілу природного газу), а Оператор ГРМ в узгоджену із споживачем дату зобов`язаний припинити газопостачання (розподіл природного газу) споживачеві.
Припинення газопостачання за ініціативою споживача здійснюється, зокрема, шляхом перекриття та опломбування запірних пристроїв або встановлення інвентарної заглушки та її опломбування, або в інший спосіб, визначений споживачем відповідно до ПБСГ.
Постачання/розподіл природного газу вважається припиненим за умови наявності пломб Оператора ГРМ на запірних пристроях, інвентарних заглушках тощо, що зафіксовано відповідним актом.
Як вбачається з наявного в матеріалах справи Акта про припинення (обмеження) газопостачання та опломбування вхідної засувної арматури газопроводу або газорозподільного пункту (за його наявності) від 14.03.2022, відповідачу припинено газопостачання у зв`язку з відсутністю підтвердження номінації шляхом перекриття та опломбування засувки (зворотна сторона а.с. 76).
З матеріалів справи вбачається, що газопостачання ТОВ "ДОНМЕТСПЛАВ" після 14.03.2022 не відновлювалося. Засувка у газовому колодязі не відкривалася та не розпломбовувалася. На підтвердження доводів стосовно відсутності газопостачання відповідачем долучено до матеріалів справи фото опломбованої заглушки (а.с.135).
Матеріали справи не містять ні доказів припинення позивачем розподілу природного газу на об`єкт споживача за результатами розгляду звернення позивача щодо необхідності такого припинення, ні доказів розгляду письмового звернення відповідача стосовно розірвання договору у зв`язку з істотною зміною обставин та припинення газопостачання, хоча факт отримання такого звернення останнім не заперечується. 
Таким чином, оскільки відповідно до вищезазначеної норми Кодексу ГРС визначено обов`язок відповідача як споживача письмово повідомити позивача як Оператора ГРМ не пізніше ніж за сім днів для узгодження дати припинення газопостачання, суд апеляційної інстанції вважає, що позивач діяв недобросовісно щодо нарахування відповідачу за послугу розподілу природного газу з підстав відсутності можливості прийняти зазначену послугу як то передбачено пунктом 2.1 договору.
Як вже було зазначено, відповідно до пункту 35 частини 1 статті 1 Закону України "Про ринок природного газу" розподіл природного газу - це господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу.
За умовами укладеного між сторонами договору та наведених норм чинного законодавства, послуга з розподілу природного газу - послуга оператора ГРМ, яка надається споживачу та включає в себе забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи в межах приєднаної потужності його об`єкта та розподіл (переміщення) належного споживачу (його постачальнику) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача.
Як правомірно зазначив суд першої інстанції, як забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи, так і фактичний розподіл належного споживачу природного газу здійснюється з однією метою - фізичною доставкою природного газу до межі балансової належності об`єкта споживача.
Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач стверджував про наявність обставин, які свідчать про неможливість з 01.03.2022 ТОВ "ДОНМЕТСПЛАВ" провадити виробничу діяльність, а також споживати природний газ, як і будь-які інші енергоносії чи комунальні послуги, що поставляються відповідними постачальниками.
Так, на підтвердження відсутності можливості споживати природний газ відповідач посилається на розміщення на території ТОВ "ДОНМЕТСПЛАВ" сил оборони, що підтверджується листом Квартирно-експлуатаційного відділу міста Луганськ від 29.11.2023 (а.с. 166).
Водночас, суд апеляційної інстанції враховує, що відповідно до наявного в матеріалах справи листа Краматорського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів ТОВ "Оператор газотранспортної системи" від 23.05.2022 №7106ВИХ-22-257, станом на 23.05.2022 газопостачання споживачів від ГРС Краматорського ЛВУМГ ТОВ "Оператор газотранспортної системи" розташованих у Донецькій та Луганській областях неможливе, внаслідок численних пошкоджень магістральних проводів, спричинених військовою агресією рф (а.с.26).
Вказаний лист не містить інформації щодо дати початку неможливості такого газопостачання з вказаних підстав, що ставить під сумнів можливість забезпечення позивачем цілодобового доступу до газорозподільної системи за період березень-травень 2022 року та, як наслідок, правомірність нарахування послуги розподілу відповідачу за вказаний період.
Водночас, скаржник наголошує на тому, що незалежно від припинення газопостачання послуга розподілу підлягає оплаті з огляду на забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи, посилаючись на п.9 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ за змістом яких, припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу.
Колегія суддів відхиляє зазначені посилання з огляду на те, що забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи здійснюється саме з метою фізичної доставки газу, постачання якого припинено, що свідчить про відсутність необхідності в отриманні зазначеної частини послуги в умовах відсутності переміщення та доставки природного газу.
При цьому слід враховувати, що за змістом статті 901 Цивільного кодексу України суть послуги, яка підлягає оплаті за договором полягає в отриманні замовником корисного ефекту від процесу певної діяльності, а не сам процес, і цей ефект є невіддільним від виконавця. Оплата здійснюється саме за отриману послугу, а не за сам факт укладення договору та саму лише діяльність виконавця, як на це помилково послався позивач.
З огляду на це, слід зазначити, що вартість послуги розподілу нараховується виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та відповідно включає в себе як вартість забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи в межах приєднаної потужності його об`єкта так і розподіл належного споживачу природного газу. При цьому нарахування вартості за надання послуги розподілу природного газу включаючи забезпечення цілодобового доступу за відсутності самого розподілу за однією ціною не можна вважати співрозмірною справедливою ціною, особливо в умовах воєнного стану. Оскільки основна мета послуги розподілу є саме фізична доставка природного газу до межі балансової належності об`єкта споживача розрахунок вказаної послуги без врахування обставин припинення газопостачання, наслідком якого є його розподіл та доставка до об`єкта споживача, зупинення господарської діяльності відповідача, викликане такими об`єктивними обставинами як війна, не відповідає засадами цивільного законодавства справедливості, добросовісності та розумності, на яких відповідно до ч. 3 статті 509 Цивільного кодексу України має ґрунтуватися зобов`язання.
Разом з цим, колегія суддів наголошує, що наявною у матеріалах справи сукупністю належних та допустимих доказів підтверджено, що у спірних правовідносинах у спірний період мали місце такі обставини як відсутність самого розподілу природного газу до межі балансової належності відповідача, так і взагалі можливість (навіть гіпотетична) доступу відповідача до газорозподільної системи позивача в межах приєднаної потужності, оскільки у зв`язку з агресією російської федерації проти України відповідачем була зупинена господарська діяльність.
Стосовно посилання скаржника на неврахування судом першої інстанції правових позицій, що викладені в постановах Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 22.09.22 у справі № 911/1334/21, від 27.09.22 у справі № 914/3254/21, від 15..11.2023 у справі № 918/756/22, то у вказаних справах відповідачі, на відміну від обставин даної справи, не знаходилися в зоні бойових дій та у спірний період продовжували господарську діяльність за наявності права споживання відповідного обсягу газу, а тому вказані правові позиції є нерелевантними до спірних правовідносин.
Натомість у постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 15.11.2023 у справі № 905/168/23 суд касаційної інстанції звернув увагу, що апеляційний суд не навів доводів щодо підстав, з яких він не погодився з висновками суду першої інстанції про те, що відповідно до наявного у матеріалах справи листа Краматорського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів ТОВ «Оператор газотранспортної системи» станом на 23.05.2022 газопостачання споживачів від ГРС Краматорського ЛВУМГ ТОВ «Оператор газотранспортної системи», розташованих у Донецькій та Луганській областях, неможливе внаслідок численних пошкоджень магістральних проводів, спричинених військовою агресією Російської Федерації.
У судовому засіданні 30.01.2024 представник позивача стверджував, що газові мережі у Краматорську більше постраждали від воєнних дій, ніж мережі у Слов`янську (де знаходиться відповідач у даній справі, ТОВ “ДОНМЕТСПЛАВ”. Проте вказаним представником водночас було зазначено, що на теперішній час у всій Донецькій області газопостачання припинено. Тобто позивач не обґрунтував обставин, з яких правова позиція Верховного Суду у справі № 905/168/23 не підлягала б застосуванню при вирішенні спору в даній справі №905/1277/23.
Виходячи із зазначеного, аналізуючи умови договору, закону, чи підзаконного нормативно-правового акту, суд має при застосуванні відповідної норми, враховуючи обставини конкретної справи в контексті вказаних принципів надати оцінку спірним правовідносинам з огляду на справедливість наслідків для сторін.
Пославшись при наданні оцінки обставинам справи на наведені положення чинного законодавства щодо засад цивільного законодавства, на яких має ґрунтуватися зобов`язання, господарський суд першої інстанції обґрунтовано зазначив про необхідність врахування тих обставин, що 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, місто Слов`янськ, де здійснював свою діяльність відповідач, віднесено до Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року №75, починаючи з 27 квітня 2022 року. Також, згідно з переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022 визначено з 24.02.2022 по 31.12.2022 територією можливих бойових дій, що підтверджується переліком.
Також загальновідомим є той факт, що територія Донецької області з початку військової агресії рф та по теперішній час залишається територією особливо небезпечною та територією, яка зазнає значних руйнувань та наслідків незаконного вторгнення. До того ж, враховуючи стан суспільства в перші місяці озброєної агресії, коли виконання трудових, договірних обов`язків відійшло на інший план, головним стало збереження життя, евакуація та допомога в здійсненні відсічі агресору, й відповідач в таких умовах зробив все залежне від нього для забезпечення безпеки, зокрема, своїх працівників.
Надані документи та пояснення сторін підтверджують відсутність газопостачання, що в свою чергу виключає можливість надання послуги розподілу в частині безпосередньо переміщення належного споживачу (його постачальнику) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача. При цьому відповідно до вимог кодексу газорозподільних систем, споживач зобов`язаний здійснити повну оплату послуг розподілу, отримуючи тільки послугу з забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи необхідність в якій відпала за відсутності переміщення природного газу завдяки такому доступу, що в свою чергу в умовах воєнного стану, який призвів до зупинення виробничої діяльності підприємством, не відповідає критеріям розумності, справедливості та добросовісності.
Приймаючи до уваги особливий статус позивача як суб`єкта ринку природного газу, наділеного повноваженнями, які дають йому можливість бути обізнаним про фактичне споживання своїх послуг, про факти та обсяги санкціонованого або несанкціонованого споживання природного газу, суд першої інстанції правомірно врахував, що в умовах активної фази війни та, по суті, пасивної поведінки позивача за договором розподілу природного газу, прийняте на користь позивача рішення не буде відповідати принципам справедливості, добросовісності та розумності.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд погоджується з висновком господарського суду першої інстанції в частині відмови у позові. 
Як було встановлено вище, в частині задоволення позовних вимог рішення не оскаржено в апеляційному порядку.
Суд апеляційної інстанції в ході даного провадження надав належну оцінку наявним у справі доказам та доводам апелянта, водночас, керуючись Рішенням ЄСПЛ від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", суд зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції не зобов`язує національні суди надавати детальну відповідь на кожен аргумент заявника (сторони у справі). Суди зобов`язані давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Питання чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає із статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
За результатами апеляційного провадження колегією суддів також не було встановлено зазначених у ч.4 ст.269 ГПК України обставин, а саме, наявності неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права в розумінні ч.2 ст.277 ГПК України або порушення норм процесуального права, які згідно з ч.3 цієї ж норми є обов`язковою підставою для скасування судового рішення. 
Відповідно до ст.276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене та керуючись ст. 13, 269, п.1 ч.1 ст.275, ст.276, ст.282 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд 

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “ДОНЕЦЬКОБЛГАЗ” залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Донецької області від 11.12.2023 у справі №905/1277/23 залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 05.02.2024.

Головуючий суддя                                                                    О.В. Шевель

Суддя                                                                                           О.О. Крестьянінов  

Суддя                                                                                           В.О. Фоміна