ПОСТАНОВА                                      
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ                         
 
06 березня 2024 року
м. Київ
 
справа № 173/730/23
 
провадження № 61-17209св23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,                Шиповича В. В.,
 
учасники справи:
 
заявник - ОСОБА_1 ,
заінтересовані особи: ОСОБА_2 , державний нотаріус Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Заря Віта Вікторівна,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргуОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Шульга Ганна Юріївна, на постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 листопада 
2023 року у складі колегії суддів: Гапонова А. В., Новікової Г. В., 
Никифоряка Л. П.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст вимог заяви
 
У березні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просила вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони на вчинення будь-яких дій відносно земельної ділянки, площею 5,2550 га, кадастровий номер 1221087000:01:047:0302, що розташована на території Мишуринрізьської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, зокрема вчиняти будь-які дії щодо відчуження, реєстрування права власності та права на спадщину, продавати, міняти, дарувати, заповідати тощо вказаний об`єкт нерухомості.
 
В обґрунтування заявлених вимог посилалась на те, що вона має намір звернутись до суду з позовом про визначення додаткового строку на прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 , якому належала вказана земельна ділянка. Крім неї на дану земельну ділянку претендує дружина померлого - ОСОБА_2 .
 
Вважає, що інший спадкоємець земельної ділянки може успадкувати зазначену земельну ділянку та розпорядитись нею, що потягне за собою зміну власника земельної ділянки і матиме наслідком унеможливлення здійснення ефективного захисту її права щодо спадкування земельної ділянки.
 
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції 
 
Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області 
від 22 березня 2023 року заяву ОСОБА_1 задоволено.
 
Застосовано заходи забезпечення позову у вигляді заборони на вчинення будь-яких дій відносно земельної ділянки площею 5,2550 га, кадастровий номер 1221087000:01:047:0302, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в Дніпропетровській області Верхньодніпровський район, Мишуринрізьська сільська рада, зокрема вчиняти будь-які дії щодо відчуження, реєстрування права власності та права на спадщину, продавати, міняти, дарувати, заповідати тощо вказаний об`єкт нерухомості.
 
Роз`яснено ОСОБА_1 про необхідність подати до суду позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.
 
Ухвалюючи судове рішення про вжиття заходів забезпечення позову суд першої інстанції дійшов висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити ефективний захист і поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких вона планує звернутися до суду.
 
За даними Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 03 травня             2023 року відкрито провадження у справі № 173/847/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - державний нотаріус Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Заря В. В. про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції 
 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 14 листопада 2023 року ухвалу Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області           від 22 березня 2023 року скасовано, у задоволенні заяви  ОСОБА_1  про забезпечення позову відмовлено.
 
Постанову суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що суд першої інстанції не врахував, що оскаржувана ухвала впливає на права ОСОБА_2 як спадкоємиці і правонаступниці та забороняє їй внести у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно відповідні відомості про належність державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ДП №099236, виданого 14 січня 2005 року Верхньодніпровською райдержадміністрацією ОСОБА_3 .
 
Отже, застосування в цьому випадку заходів забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії суд апеляційної інстанції вважав недоцільним та таким, що порушує права ОСОБА_2 .
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
02 грудня 2023 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» від імені  ОСОБА_1 - адвокат Шульга Г. Ю.подала касаційну скаргу на постанову суду апеляційної інстанції, у якій просила її скасувати та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.
 
Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник зазначає порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення, оскільки апеляційна скарга ОСОБА_2  не відповідає встановленим статтею 356 ЦПК України вимогам та поновлення Дніпровським апеляційним судом пропущеного строку відбулося за відсутності на те законних підстав. 
 
Зазначає, що незастосування заходу забезпечення позову у виді заборони вчиняти дії щодо перереєстрації спірного майна потягне за собою вчинення реєстраційних дій з оформлення права власності, усуне перешкоди в отриманні відповідачем свідоцтва про право на спадщину за законом на спірне майно та можливе відчуження цього майна на користь третіх осіб. 
 
Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 15 грудня 2023 року відкрито касаційне провадження у справі, а ухвалою від 29 лютого 2024 року справу призначено до судового розгляду.
 
У січні 2024 року від ОСОБА_2 надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому остання посилається на необґрунтованість доводів скарги та законність прийнятої судом апеляційної інстанції постанови.
 
Позиція Верховного Суду
 
Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.
 
Відповідно до частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
 
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.
 
Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.
 
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
 
Невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам.
 
Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення у разі задоволення позову.
 
Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом відповідно до конкретного випадку.
 
При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову і захистити інтереси позивача.
 
Фундаментальними критеріями, які формують висновок про наявність дійсних підстав для забезпечення позову, є логічний та юридичний аналіз обставин справи, на які посилається позивач, доводи заяви про забезпечення позову та заперечення іншої сторони. Процесуальні норми лише вказують на порядок вчинення дій.
 
Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийнято на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
 
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод чи інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.
 
Правова природа арешту майна чи іншого обмеження стосовно майна, вчиненого у зв`язку із провадженням у цивільній справі, полягає у обмеженні права розпорядженні ним (продаж, дарування, відчуження в інший спосіб, передання в заставу, іпотеку, укладення інших правочинів чи перероблення майна), при цьому за власником зберігається право користування. Таке обмеження допускається, якщо воно передбачено законом і є обґрунтованим.
Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.
 
Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчитися, що між сторонами виник спір.
 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі                       № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам».
 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними для захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.
 
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
 
Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу».
 
У справі, яка переглядається, предметом позовних вимог, про забезпечення яких просила ОСОБА_1 , є визначення їй додаткового строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 , якому належала земельна ділянка, площею 5,2550 га, кадастровий номер 1221087000:01:047:0302, що розташована на території Мишуринрізьської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.
 
ОСОБА_1 вважала, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони на вчинення будь-яких дій відносно зазначеної земельної ділянки, зокрема вчиняти будь-які дії щодо відчуження, реєстрування права власності та права на спадщину, продавати, міняти, дарувати, заповідати тощо вказаний об`єкт нерухомості, може призвести до утруднення чи унеможливлення виконання майбутнього судового рішення у випадку ухвалення на її користь.
 
Разом з тим, вживаючи заявлені ОСОБА_4 заходи забезпечення позову, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що вони є неспівмірними із позовними вимогами, оскільки можливе задоволення позову про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини не означає автоматичне прийняття спадщини та успадкування нею зазначеної земельної ділянки. У разі ухвалення рішення на користь позивача, таке надасть їй лише право на подання заяви про прийняття спадщини.
 
Отже, відсутня реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.
 
Крім того, у випадку задоволення позову таке рішення суду не підлягатиме примусовому виконанню, оскільки не матиме зобов`язального характеру. 
 
Суд апеляційної інстанції на вказане також уваги не звернув, не врахував, що заявлені ОСОБА_1 заходи забезпечення позову є неспівмірними із вимогами позовної заяви, а тому саме з цих підстав суду апеляційної інстанції необхідно було відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 .
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Відповідно до частини першої статті 412 ЦПК України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права. 
 
Відповідно до частини четвертої статті 412 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
 
З огляду на наведене, касаційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити частково, змінивши мотивувальну частину постанови суду апеляційної інстанції з урахуванням висновків, сформульованих у цій постанові.
 
Оскільки Верховний Суд змінює судове рішення, але виключно у частині мотивів його ухвалення, то новий розподіл судових витрат не здійснюється.
 
Керуючись статтями 400, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Шульга Ганна Юріївна, задовольнити частково.
 
Постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 листопада 2023 року змінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                   Є. В. Синельников
 
Судді:                                                                             О. В. Білоконь
 
О. М. Осіян
 
Н. Ю. Сакара
 
В. В. Шипович