ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 року 
м. Київ
справа №520/1897/22
адміністративне провадження № К/990/16898/23 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача: Мартинюк Н.М.,
суддів: Жука А.В., Мельник-Томенко Ж.М.,
розглянувши у порядку письмового провадження у касаційній інстанції адміністративну справу №520/1897/22
за позовом ОСОБА_1 
до Офісу Генерального прокурора
про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії
за касаційною скаргою Офісу Генерального прокурора
на додаткову постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 5 квітня 2023 року (головуючий суддя: Калиновський В.А., судді: Кононенко З.О., Мінаєва О.М.). 
УСТАНОВИВ:
І. Історія справи
У січні 2022 року ОСОБА_1 пред`явив позов до Офісу Генерального прокурора, у якому просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність Офісу Генерального прокурора щодо затримки у проведенні розрахунку та виплати надбавки за вислугу років у належному об`ємі в складі щомісячного грошового забезпечення;
- зобов`язати Офіс Генерального прокурора нарахувати середній заробіток за час затримки в розрахунку за період з 5 січня 2016 року до 28 грудня 2021 року та виплатити зазначену суму (банк отримувача - АТ «Райффайзен Банк Аваль», картковий рахунок НОМЕР_1 , номер рахунку IBAN НОМЕР_2 , код банку 300335, код ЄДРПОУ банку 14305909, отримувач ОСОБА_1 , РНОКПП отримувача НОМЕР_3 ).
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2022 позовну заяву повернуто позивачу.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, скасовано ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2022 року, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Додатковою постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 5 квітня 2023 року задоволено заяву ОСОБА_1 про прийняття додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат та прийнято додаткову постанову, якою стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 судові витрати щодо сплати судового збору при подачі апеляційної скарги в сумі: 2481,00 грн.
Ухвалюючи додаткову постанову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що при ухваленні постанови від 13 жовтня 2022 року не вирішено питання про розподіл судових витрат, а оскільки апеляційні вимоги були задоволені, то судовий збір за апеляційну скаргу належить відшкодувати ОСОБА_1 .
Не погоджуючись із додатковою постановою, Офіс Генерального прокурора оскаржив її в касаційному порядку.
Офіс Генерального прокурора просить Верховний Суд скасувати додаткову постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 5 квітня 2023 року й ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 .
В обґрунтування підстав касаційного оскарження Офіс Генерального прокурора послався на пункт 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - «КАС України»).
Обґрунтовуючи касаційну скаргу, скаржник покликається на неправильне застосування апеляційним судом норм процесуального права. Стверджує, що суд апеляційної інстанції помилково застосував приписи частини першої статті 139 КАС України та дійшов необґрунтованого висновку про можливість покладання на Офіс Генерального прокурора судового збору, сплаченого ОСОБА_1 за оскарження ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2022 про повернення позовної заяви, оскільки провадження у справі не було відкрите і позов не був задоволений.
Згідно з ухвалою Верховного Суду від 18 травня 2023 року касаційне провадження в справі відкрито з метою перевірки доводів касаційної скарги, яка подана на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України.
ОСОБА_1 відзиву на касаційну скаргу не подав, копію ухвали про відкриття касаційного провадження отримав 9 червня 2023 року.
ІІ. Мотиви Верховного Суду
Верховний Суд, переглянувши оскаржуване судове рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги, на підставі встановлених фактичних обставин справи, відповідно до частини першої статті 341 КАС України, виходить із такого.
Згідно з частиною першою статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;  2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до частини шостої статті 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, скасовано ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2022 року про повернення позовної заяви, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Додатковою постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 5 квітня 2023 року задоволено заяву ОСОБА_1 про прийняття додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат та прийнято додаткову постанову, якою стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 судові витрати щодо сплати судового збору при подачі апеляційної скарги в сумі: 2481,00 грн.
Оскільки провадження у справі судом першої інстанції не було відкрите, рішення про задоволення позову ОСОБА_1 не приймалося і суд апеляційної інстанції не змінював судового рішення й не ухвалював нового, а направив справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, то вирішення питання про судовий збір, сплачений ОСОБА_1 за апеляційне оскарження ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2022 року, залежить від кінцевого рішення, яким буде вирішено позовні вимоги.
У цьому випадку в суду апеляційної інстанції не було правових підстав для ухвалення додаткової постанови про стягнення з Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 судових витрат у виді судового збору, сплаченого при подачі апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції помилково застосував приписи частини першої, шостої статті 139, частини першої статті 252 КАС України, що призвело до ухвалення незаконного рішення.
Відповідно до частини першої статті 351 КАС України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.
За таких обставин і міркувань касаційну скаргу слід задовольнити, додаткову постанову належить скасувати з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення.
З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати не розподіляються. 
Ухвалою Верховного Суду від 18 травня 2023 року було зупинено виконання додаткової постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 5 квітня 2023 року до закінчення її перегляду у касаційному порядку. Оскільки ця постанова скасовується, то відсутня необхідність у вирішенні питання про поновлення її дії.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 351, 355, 356, 359 КАС України, 
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Офіс Генерального прокурора задовольнити.
Додаткову постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 5 квітня 2023 року скасувати.
Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не може бути оскаржена.

……………………………….

……………………………….

……………………………..
Н.М.          Мартинюк
А.В.          Жук
Ж.М.          Мельник-Томенко,
Судді Верховного Суду