КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Апеляційне провадження                                                             Доповідач- Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/3679/2024
 
П О С Т А Н О В А
 
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
 
  м. Київ                                                                                                 Справа № 705/3701/19
 
12 лютого 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів  Судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого судді  - Ратнікової В.М.
суддів                       - Борисової О.В.    
                                  - Левенця Б.Б.
при секретарі           - Смолко А.В.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами відповідача ОСОБА_1 та представника відповідача Акціонерного товариства «УкрСиббанк» адвоката Юрченко Світлани Олександрівни на рішення Подільського районного суду міста Києва від 20 червня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Ларіонової Н.М., у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «УкрСиббанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінстрим», ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів,-
в с т а н о в и в:
 
У серпні 2019 року    ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі - АТ «УкрСиббанк», банк), Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінстрим» (далі- ТОВ «Фінстрим», товариство), ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів.
Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 24 липня 2007 року між нею, як позичальником, та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якою є АТ «УкрСиббанк», як кредитором, було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11187517000, за умовами якого вона отримала кредит в розмірі 30 000,00 доларів США. 
З метою забезпечення виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, в цей же день, 24 липня 2007 року, між сторонами кредитного договору був укладений договір іпотеки б/н, за умовами якого вона,    ОСОБА_2 , передала в іпотеку банку квартиру     АДРЕСА_1 , яка належить їй на підставі договору дарування від 09.10.1996року, посвідченого Уманською міською державною нотаріальною конторою, реєстровий № 1-5977 та зареєстрований в Уманській дільниці ЧООБТІ  29.10.1996, реєстрова книга 67, номер запису 6719, реєстраційний № 18228003. Договір іпотеки посвідчено приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області Кучер О.І. за реєстровим номером 5548. 
Зазначала, що із-за обставин, які не залежали від її волі, вона допустила порушення умов кредитного договору, а тому у неї виникла заборгованість, у зв`язку з чим банк звернувся до суду з позовною заявою простягнення з неї заборгованості. Постановою Апеляційного суду Черкаської області від 01 серпня 2018 року (справа №705/4805/15-ц)  позов АТ «УкрСиббанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто з неї, ОСОБА_2 , на користь ПАТ «УкрСиббанк» суму боргу по поверненню кредитних коштів та відсотків за користування кредитом у розмірі 21 413,89 доларів США, пеню у розмірі 10 514,99 грн, а також 9 122,94 грн судового збору за розгляд справи в судах першої та апеляційної інстанцій. Судове рішення у справі №705/4805/15-ц пред`явлено банком на примусове виконання.
24 травня 2019 року вона звернулась до банку із письмовими заяви з проханням розглянути можливість реструктуризації заборгованості та вирішення питання про можливість погашення заборгованості, на які від банку вона отримала відповідь № 21-1-01/60107від 29 травня  2019 рокупро те, що на підставі договору факторингу від 20 травня 2019 року банк здійснив відступлення прав вимог за кредитним договором та договором іпотеки на користь ТОВ «Фінстрим».
Листом за № 159/05 від20 травня 2019 року ТОВ «Фінстрим» повідомив її про те, що товариство набуло у АТ «УкрСиббанк»та передалогрмадянину України ОСОБА_1 всі права вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 11187517000 від 24 липня 2007 року та за договором іпотеки.
Позивач вказувала, що між первісним кредитором АТ «УкрСиббанк» та новим кредитором ТОВ «Фінстрим» було укладено договір відступлення права вимоги за валютним кредитним договором, право вимоги за яким в подальшому ТОВ «Фінстрим» відступило за плату нововому кредитору - фізичній особі   ОСОБА_3 , який прийняв на себе всі права та обов`язки за валютним кредитним договором, не маючи ліцензії на здійснення валютних операцій, що виключає можливість укладення між ними    та будь-якою юридичною особою договорів відступлення прав за валютними кредитними договорами.Також договором іпотеки не передбаченоправо іпотекодержателя на передачу прав вимоги третім особам за договором іпотеки.
Крім того, відповідно до статей 512, 1077 ЦК України проведено розмежування правочинів, предметом яких є відступлення права вимоги, а саме: правочини з відступлення права вимоги (цесія) та договори факторингу. Частиною 3 статті 1079 ЦК України визначено, що фактором може бути банк або інша і установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Тоді як відповідач ОСОБА_1 є фізичною особою та не має відповідної ліцензії на здійснення фінансових послуг.
Посилаючись на те, що вчинення відповідачами таких дій щодо переходу права вимоги за кредитним договором та договором іпотеки від банку до фізичної особи поза її волею обмежує її право, передбачене ст.ст. 317, 319 ЦК України, позивач ОСОБА_2 просила суд:
визнати недійсним договір факторингу № 20/05/2019, укладений 20травня 2019 року між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінстрим»;
визнати недійсним договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, укладений 20травня 2019 року між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінстрим»;
визнати недійсним договір комісії на вчинення правочинів щодо придбання права вимоги за кредитним договором та договором забезпечення від 20травня 2019 року, укладений між ТОВ «Фінстрим» та громадянином України ОСОБА_1 ; 
визнати недійсним договір про відступлення прав вимоги за договором іпотеки, укладений 20травня 2019 рокуміж ТОВ «Фінстрим» та громадянином України ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марченко О.І. за реєстром № 776.
Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 20 червня 2023 року позов ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «УкрСиббанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінстрим», ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів задоволено.
Визнано недійсним договір факторингу № 20/05/2019, укладений 20 травня 2019 року між Акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінстрим».
Визнано недійсним договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, укладений 20 травня 2019 року між Акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінстрим», який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марченко О.І. за реєстром № 774.
Визнано недійсним договір комісії на вчинення правочинів щодо придбання права вимоги за кредитним договором та договором забезпечення від 20 травня 2019 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінстрим» та громадянином України ОСОБА_1 .
Визнано недійсним договір про відступлення прав вимоги за договором іпотеки, укладений 20 травня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінстрим» та громадянином України ОСОБА_1 , який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марченко О.І. за реєстром № 776.
Не погоджуючись з ухваленним рішенням суду першої інстанції, відповідач   ОСОБА_4 та представник відповідача Акціонерного товариства «УкрСиббанк» - адвокат Юрченко СвітланаОлександрівна подали апеляційні скарги.
У поданій апеляційній скарзі представник відповідача Акціонерного товариства «УкрСиббанк» - адвокат Юрченко Світлана Олександрівна просить скасувати рішення Подільського районного суду міста Києва від 20 червня 2023 року в частині визнання недійсними: договору факторингу № 20/05/2019, укладеного 20 травня 2019 року між  Акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінстрим»; договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки, укладеним 20 травня 2019 року між Акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Товариством з обмеженлю відповідальністю «Фінстрим», який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марченко О.І. за реєстром № 774,  та ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову в задоволенні позову  ОСОБА_2 .
В обґрунтування змісту вимог апеляційної скарги зазначає, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині є незаконним та необгрунтованим, ухвалене при неповно з`ясованих судом обставинах, що мають значення для справи; невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та з порушенням норм процесуального права та неправильного застосування судом норм матеріального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що вирішуючи спір, суд першої інстанції  вважав встановленим факт існування попередньої домовленості між відповідачами на укладання чотирьох договорів з кінцевою метою передачі прав за кредитним договором та договором іпотеки від AT «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , однак у рішенні суду відсутні будь-які посилання на докази, якими вказане підтверджується. Відсутні такі докази і в матеріалах справи та посилання на них в позовній заяві, позовні вимоги про визнання правочинів недійсними на підставі ст. ч. 1 ст. 203 ЦК України заявлені позивачем не були.
Зазначає, що за загальним правилом тягар доказування удаваності правочину покладається на позивача.
Заявляючи вимогу про визнання правочину удаваним, позивач має довести: а) факт укладання правочину, що на його думку є удаваним; б) спрямованість волі сторін в удаваному правочині на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж ті, які передбачені правочином, тобто, відсутність у сторін іншої мети, ніж приховати інший правочин; в) настання між сторонами інших прав та обов`язків, ніж ті, що передбачені удаваним правочином.
Вказана правова позиція є сталою та викладена у чисельних постановах Верховного Суду (зокрема,постановах Верховного Суду усправі № 521/17654/15 від 16.01.2019 року, у справі № 522/7408/20 від 16.11.2022 року).
Вважає, що матеріали справи не містять належних, допустимих та достовірних доказів, які у своїй сукупності свідчили б про намір AT «УкрСиббанк» укласти договір факторингу та відступлення прав з ОСОБА_1 
AT «УкрСиббанк» є незалежним суб`єктом господарської діяльності, має право укладати будь-які правочини, що не суперечать чинному законодавству, факт укладання ТОВ «Фінстрим» будь-яких подальших правочинів щодо відчуження майна, набутого у банка, не є належним доказом наміру банка на укладання удаваних правочинів.
Крім того, судпершої інстанції договори, що є предметом спору, удаваними не визнав та, відповідно, не вказав, який правочин фактично укладений, позовні вимоги про визнання правочинів удаваними, позивачем не заявлялись.
Таким чином, висновок суду першої інстанції про намір AT «УкрСиббанк» укласти договори факторингу та відступлення прав за іпотечним договором з ОСОБА_1  є таким, що зроблений ним на припущеннях, жодними доказами не підтверджений. Вказане свідчить про неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи.
До того ж, суд першої інстанції, ґрунтуючись на припущенні про наявність між відповідачами попередньої домовленості, безпідставно, без посилання на будь-які докази, об`єднав дії відповідачів з укладання оспорюваних договорів для досягнення спільної мети - відступлення прав вимоги за іпотечним договором від установи банку до фізичної особи. При цьому, поза увагою суду залишились наступні обставини, які не відповідають зазначеним висновкам суду, а саме те, що AT «УкрСиббанк» не є стороною усіх спірних правочинів. Банк є стороною лише перших двох договорів - договору факторингу № 20/05/2019, укладеного 20 травня 2019 року між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінстрим», та договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки, укладеного 20 травня 2019 року між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінстрим».
У вчиненних інших оспорюваних правочинах - договору комісії та договору про відступлення прав вимоги за договором іпотеки між ТОВ «Фінстрим» та ОСОБА_1 , банк стороною не був та в матеріалах справи відсутня інформація про те, що AT «УкрСиббанк» було відомо про їх укладення. 
Із змісту договорів, що укладені 20 травня 2019 року між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінстрим», також не вбачається, що ТОВ «Фінстрим» при укладанні вказаних договорів діє на підставі договору комісії від свого імені та в інтересах ОСОБА_1 . 
Крім того, судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення були неправильно застосовані норми матеріального права, що полягає в тому що, обгрунтовуючи рішення про визнання усіх чотирьох договорів недійсними (факторингу, відступлення права вимоги за договором іпотеки, комісії) суд як на підставу недійсності вказаних правочинів посилався на спільні норми ст. ст. 203, 215, 512-514, 1077 - 1079 ЦК України; ст. 1, 4, 5, 3. 34, 37 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»; ст. ст. 2, 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність»; ст. ст. 1, 24 Закону України «Про іпотеку», без вказівки на те, якій саме правовій нормі не відповідає кожний з правочинів.
При цьому, судом першої інстанції при оцінці правомірності договоруфакторингу № 20/05/2019, укладеного 20 травня 2019 року між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінстрим», та договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки, укладеного 20 травня 2019 року між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінстрим, не було надано жодної оцінки тому факту, що сторонами у вказаних договорах є фінансові установи, які мають право здійснювати факторингову діяльність, відповідач ТОВ «Фінстрим» внесений до Реєстру фінансових установ, договір факторингу № 20/05/2019 вчинений у письмовій формі, договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки у письмовій формі та нотаріально посвідчений, будь-які докази про намір сторін при укладанні вказаних договорів приховати інший правочин, в матеріалах справи відсутні.
В частині порушення судом першої інстанції норм процесуального права представник АТ «УкрСиббанк» зазначає, що описова частина оскаржуваного рішення містить вказівку на подання позивачкою в судовому засіданні письмових пояснень  які, на думку відповідача АТ «УкрСиббанк», за своєю суттюмістять доповнення обґрунтування позовних вимог та є зміною позивачем підстав позову - доповнення позову додатковою правовою підставою, а саме, неможливість відступлення прав, що були відступлені за договором факторингу, у будь-який інший спосіб, крім факторингу. 
Правила та порядок зміни предмету або підстави позову врегульовані нормами ч. 3-5 ст. 49 ЦПК України, згідно  яких, у разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої та частинами третьою і четвертою цієї статті (мова йде про подання заяви про зміну предмету або підстав позову), до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у рішенні суду.
Вказані вимоги ЦПК України судом додержані не були, можливостей надати свої аргументовані заперечення на зміну підстав позову та таким чином відстояти свої інтереси іншимсторонами у справі судом першої інстанції забезпечено не було, що є грубим порушенням процесуальних норм.
Також, у порушення вимог ст. 263 ч. 4 ЦПК України судом першої інстанції не були враховані висновки Верховного Суду у подібних правовідносинах.
Так, на переконання відповідача АТ «УкрСиббанк», посилання суду першої інстанції на висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 10.11.2020 року у справі № 638/22396/14є безпідставним, вказаний  правовий висновок не може бути застосований до правовідносин у справі, що розглядається саме в частині правовідносин за договором №1 та договором №2, у зв`язку з тим, що предметом розгляду у справі 638/22396/14 не була недійсність договорів між банком та фінустановою.
В апеляціінй скарзі, що подана відповідачем Передерієм Вадимом Григоровичем, останній просить рішення Подільського районного суду міста Києва від 20 червня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову  ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів, посилаючись на те, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального і матеріального права, неповно та неправильно встановив усі обставини, які мають значення для справи.
Апеляційна скарга мотивована тим, що поза увагою суду першої інстанції залишились обставини, встановлені в межах розгляду цивільної справи  № 705/4805/15за позовом АТ «УкрСиббанк»до  ОСОБА_2 простягнення заборгованості за кредитним договором.
Так, під час розгляду цієї справи ухвалою Черкаського апеляційного суду від 29 жовтня 2020 року задоволено його заяву про заміну AT «Укрсиббанк» на правонаступника  ОСОБА_5 .  
Постановою Черкаського апеляційного суду від 29 жовтня 2020 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за кредитним договором № 11187517000 від 27липня 2007 року в розмірі 19426,70 дол. США ( 17697,07 дол. США борг по основному боргу, 1729,63 дол. США по процентам) та пеню в розмірі 10514,99 грн.
Постановою Верховного Суду від 02 червня 2021 року постанову Черкаського апеляційного суду від 29 жовтня 2020 року змінено, зменшено розмір стягнутої з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми боргу по поверненню кредитних коштів та відсоткам за користування кредитом з 19 426,70 доларів США до 18 968,43 доларів США та розмір пені - з 10 514,99 грн до 6091,80 грн.
Отже, встановлені обставини у справі № 705/4805/15 свідчать про те, що  ОСОБА_2 є боржницею, заборгованість встановлена рішенням суду, сторону у справі на ОСОБА_1 замінено на стадії апеляційного розгляду. Виконавче провадження з виконання рішення суду знаходиться на виконанні у приватного виконавця Недоступ Д.М.
Також у доводах апеляційної скарги відповідач       ОСОБА_4 вказує, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини про перехід прав вимоги за кредитним та іпотечним договором.
Так, ТОВ «Фінстрим», укладаючи договори з AT «УкрСиббанк», діяв самостійно, маючи статус «Фактора» і «Цесіонарія», відповідно AT «УкрСиббанк» будь-яких договорів з ОСОБА_1 не укладав.
Згідно договору комісії щодо придбання права вимоги за кредитним договором та договором забезпечення від 20.05.2019 року (далі - Договір 3), та договору відступлення прав вимоги за договором іпотеки, посвідченим 24 липня 2007 року Кучер О.І. приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області, зареєстрованим в реєстрі за № 776 (далі - Договір 4), сторонами є ТОВ «Фінстрим» та ОСОБА_1 .
Відповідно допункту 2.1 договору комісії ТОВ «Фінстрим» (Комітент) вчиняє правочин з первісним кредитором від свого імені.
ТОВ «Фінстрим» на момент укладення договору факторингу мала свідоцтво про реєстрацію фінансової установи серія ФК № 726 від 24.02.2016 року, видане Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг. Крім того, ТОВ «Фінстрим» відповідно до розпорядження № 1000 від 06.04.2017 року Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, має ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг. Дані докази він,  ОСОБА_1 , додавав до відзиву на позовну заяву. Також до заяви про долучення доказів від 06.02.2023 року було додано інформацію з Державного реєстру фінансових установ відносно ТОВ «Фінстрим». Крім того, AT «УкрСиббнк» до свого відзиву надавало витяг з ЄДРПОУ, що містить інформацію про ТОВ «Фінстрим», як фінансову установу.
Зазначає, суд першої інстанції не розмежував договори між собою, не встановив сторін договору, предмету договору, помилково вказав про укладення 4 (чотирьох) взаємопов`язаних договорів, помилково зазначив про перехід прав від банку саме до фізичної особи.
Вважає, що залучення фінансових активів від інших осіб, в тому числі від фізичної особи для подальшого укладення, в тому числі, договору факторингу законодавством не заборонено, а навпаки,передбачено пунктом 4 частини 1 статті 4 Закону України «Про фінансові послуги». Отже, ТОВ «Фінстрим» залучив кошти фізичної особи ОСОБА_1 для подальшого укладення договору факторингу між AT «Укрсиббанк» та ТОВ «Фінстрим». Не встановлено законодавством обмежень щодо укладення договорів комісії на придбання майна, зокрема, прав грошової вимоги за кредитним договором.
Просить суд апеляційної інстанції врахувати, що ні позивач, ні суд першої інстанції не вказав у чому оспорювані договори порушують права позивача. Позивач ОСОБА_2 не є стороною оспорюваних правочинів, а за оспорюваними договорами (зокрема, за договором факторингу, договором комісії) мало місце відступлення права вимоги від первісного до нового кредитора, тому, на думку відповідача  ОСОБА_1 , права позивача укладенням вказаних правочинів не порушуються, оскільки згода боржника на заміну кредитора у зобов`язанні не потрібна. 
При цьому, суду не наведено доказів, яким чином внаслідок укладення оскаржуваних договорів були порушені зі сторони відповідачів права позивача, що, на переконання відповідача  ОСОБА_1 , є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову  ОСОБА_2 , посилаючись на правову позицію, наведену у постанові Верховного Суду від 14.08.2018 року усправі № 522/19477/16-ц.
У відзивах на апеляційні скарги  представник позивача  ОСОБА_2  - адвокат Стратілатов Костянтин Геннадійович просить відхилити апеляційні скарги відповідачів  ОСОБА_1 та Акціонерного товариства «УкрСиббанк» та залишити без змін рішення Подільського районного суду міста Києва від 20 червня 2023 року, посилаючись на те, що доводи апеляційних скарг є необгрунтованими, не відповідають нормам матеріального та процесуального права.
Зазначає, що усі чотири договори, які оспорені позивачем, об`єднані спільною метою переведення права вимоги за крединим договором та договором іпотеки від AT «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 .. Той факт, що укладаючи договори із AT «УкрСиббанк» ТОВ «Фінстрим» діяло від власного імені, не змінює вказаної вище головної мети спірних договорів. Також не має значення для справи той факт, що ТОВ «Фінстрим» було фінансовою установою, оскількифінансова компанія придбала право вимоги не у своїх інтересах, а в інтересах    ОСОБА_5 .
Тобто, відповідачі задіяли спосіб переходу формально начебто правильно, проте, за змістом такий, що лише приховав дійсні наміри сторін.
У зв`язку з цим, з урахуванням правової позиції Великої Палата Верховного Суду у справі №638/22396/14, оспорювани договори укладені  з порушенням ч. 3 ст. 512, ст. 1054, ч. 3 ст. 1074, ч. 2 ст. 1083 ЦК України, ст. 1, 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне реголювання ринків фінансових послуг»,  ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність», а відтак правильно визнані судом першої інстанції недійсними на підставі ч. 1 ст. 215 ЦК України, як такі, що не відповідають ч. 1 ст. 203 ЦК України.
Право позивачки на оскарження спірних договорів підтверджується практикою розгляду Верховним Судом аналогічних справ. Так, постановою Верховного Суду від 26 квітня 2011 рокуу справі № 308/1169/20 залишено в силі постанову апеляційного суду, якою задоволено позов боржника про визнання недійсними договорів відступлення прав за кредитним договором  та договором іпотеки.
Також не мають значення для даної справи рішення у справі про стягнення боргу, ухвалені на підставі оскаржуваних договорів, оскільки у справі про стягнення боргу суд не розглядав та не мав права розглядати вимоги про визнання цих договорів недійсними.
Отже, доводи відповідача ОСОБА_1 суперечать нормам статті 76, 89, 95 ЦПК України та спростовуються наявними у справі доказами, які безумовно свідчать про те, що кінцевою метою спірних договорів була передача прав за кредитним договором та договором іпотеки до ОСОБА_1 .
Посилання відповідача AT «УкрСиббанк» на те, що за даних обставин справи є необхідність визнання договорів удаваними є необгрунтованим та безпідставним, а відповідність обраного позивачем способу захисту вимогам закону підтверджуються правовим висновком Великої Палата Верховного Суду у справі №638/22396/14.
Звернув увагу на те, що  позивач у даній справі не змінював обставин, на яких грунтуються вимоги, а доповнення вимог посиланням на нову правову позицію при збереженій в ньому первісних обставин та зміні посилання на норму матеріального чи процесуального права не є зміною підстав позову.
Представником відповідача АТ «УкрСиббанк» - адвокатом Юрченко СвітланоюОлександрівною подано відзив на апеляційну скаргу відповідача  ОСОБА_1 , в якому висловила позицію банку про те, що вимоги апеляційної скарги відповідача  ОСОБА_1 в частині визнання недійсними: договору факторингу № 20/05/2019, укладеного 20 травня 2019 року між між Акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінстрим»; договору про відступлення права вимоги за Договором іпотеки, укладеного 20 травня 2019 року між Акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Товариством з обмеженлю відповідальністю «Фінстрим», який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марченко О.І. за реєстром № 774,  є обгрунтованими та такими що підлягають задоволенню. 
В частині договорів, укладених між ТОВ «Фінстрим» та ОСОБА_1 , відповідач AT «УкрСиббанк» просить врахувати, що банк не є стороною цих договорів, про їх укладення дізнався в рамках розгляду цієї справу, а тому просить суд апеляційної інстанції в цій частині вимог ухвалити рішення на розсуд суду за наявними в матеріалах справи доказів.
Відзив на апеляційні скарги відповідачів  ОСОБА_1  та Акціонерного товариства «УкрСиббанк» від ТОВ «Фінстрим» не надходив.
 У судовому засіданні в суді апеляційної інстанції представник відповідача ОСОБА_1 адвокат  Шульга П.М. та представник АТ «УкрСиббанк» - Люта В.В. підтримали доводи апеляційних скарг в межах вимог, заявлених кожною із сторін відповідачів.
Представник позивача  ОСОБА_2 адвокат Стратілатов К.Г. заперечував проти задоволення апеляційних скарг відповідачів ОСОБА_1 та АТ «УкрСиббанк» та просив залишити без змін рішення суду першої інстанції.
У судове засіданнявідповідач ТОВ«Фінстрим» явку свого представника не забезпечив, про день та час слухання справи судом апеляційної інстанції повідомлявся у встановленому законом порядку.
Відповідності до вимог статті 128, 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у відсутності представинка відповідача ТОВ «Фінстрим».
Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг та відзиву на них, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 24 липня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», який в подальшому змінив назву на ПАТ «УкрСиббанк», та  ОСОБА_2  було укладено кредитний договір № 11187517000, за умовами якого позичальник отримала кредит в розмірі 30 000,00 доларів США зі сплатою 13,5 % річних, з кінцевим терміном повернення кредитуна підставі додаткової угоди від 17 лютого 2009 року № 2, до 23 липня 2024 року.
З метою забезпечення виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, в цей же день, 24 липня 2007 року між сторонами кредитного договору був укладений договір іпотеки б/н, за умовами якого   ОСОБА_2 передала в іпотеку банку належну їй на праві власності квартиру     АДРЕСА_1 . 
Матеріалами справи підтверджується та учасниками справи не заперечується, що у зв`язку із невиконанням позичальником ОСОБА_2 взятих на себе зобов`язань за договором кредиту, 26 серпня 2015 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором (цивільна справа № 705/4805/15-ц).
Під час судового розгляду справи № 705/4805/15-ц ухвалою Черкаського апеляційного суду від 29 жовтня 2020 року  замінено сторону у цивільній справі позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про захист прав споживачів шляхом визнання кредитного та іпотечного договорів недійсними, з Акціонерного товариства «Укрсиббанк» на його правонаступника -   ОСОБА_1 (а.с. 171 -174 том 1).
Постановою Черкаського апеляційного суду від 29 жовтня 2020 року рішення місцевого суду Черкаської області скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу по поверненню кредитних коштів і відсоткам за користування кредитом в розмірі 19 426,70 дол. США та пеню у розмірі 10 514,99 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат(а.с. 175-183 том 1).
Постановою Верховного Суду від 02 червня 2021 року постанову Черкаського апеляційного суду від 29 жовтня 2020 року змінено, зменшено розмір стягнутої з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми боргу по поверненню кредитних коштів та відсоткам за користування кредитом з 19 426,70 доларів США до 18 968,43 доларів США та розмір пені - з 10 514,99 грн до 6091,80 грн.
Виконавчий лист № 705/4805/15-ц подано стягувачем ОСОБА_7 до приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Д.М., який здійснює примусове виконання рішення (а.с. 209-213 том 1).
Позичальник (боржник) ОСОБА_2 , звертаючись до суду 09 серпня 2019 року у цій справі, з позовом до Акціонерного товариства «УкрСиббанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінстрим», ОСОБА_1 , оспорила договори на підставі яких права вимоги за кредитним договором та договором іпотеки перейшли до фізичної особи ОСОБА_1 .
Із наданих учасниками справи та досліджених судом першої інстанції доказів встановлено, що 20 травня 2019 року між АТ «УкрСиббанк» (Клієнт) та ТОВ «Фінстрим» (Фактор) укладено договір факторингу № 20/05/2019, за умовами якого Клієнт зобов?язується передати у власність Фактору, а Фактор прийняти право вимоги та в їх оплату надати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором.
Обсяг прав вимоги станом на дату укладення цього договору визначається первинними договорами та договорами забезпечення (пункт 1.2.).
На день підписання цього договору загальна заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 11187517000 від 24.07.2007 року, боржник ОСОБА_2 становить: основна сума боргу - 19 684,26 доларів США, проценти - 13 726,42 доларів США, комісія - 0 (пункт 1.3.).
Одночасно з відступленням прав вимоги до Фактора переходять усі права Клієнта за усіма договорами забезпечення (пункт 1.5.). 
Відповідно до пункту 1.6. договору передання прав клієнта за договорами забезпечення, що підлягають обов?язковому нотаріальному посвідченню, а саме: за іпотечними договорами (договорами іпотеки) відбувається на підставі окремого договору відступлення прав вимоги за договором іпотеки, що має бути підписаний та нотаріально посвідчений не пізніше 20 травня 2019 року, тобто, не пізніше дати укладення цього договору. В будь-якому випадку передання прав Клієнта за іпотечними договорами ( договорами іпотеки) здійснюється не раніше надходження на рахунок Клієнта суми фінансування за цим договором. Фактор зобов`язаний за власний рахунок ініціювати внесення змін до Державного реєстру прав щодо зміни іпотекодержателя.
У пункті 1.7. договору сторонами визначено, що відступлення прав вимоги за цим договором здійснюється виключно на умовах «без права вимоги до Клієнта». Таким чином, після здійснення відступлення відповідно до умов цього договору Клієнт не має права вимагати сплати боржником  будь-яких сум за первинними договорами і договорами забезпечення і Фактор бере на себе усі ризики і вигоди від прав вимоги, якщо інше не передбачено законодавством України у кожному з зазначених випадків.
Сторони підтвердили, що згідно з цим договором до Фактора переходять права вимоги Клієнта за всіма судовими рішеннями, отриманими в межах примусового стягнення заборгованості боржника за первісними договорами (пункт 1.8).
У пункті 3.5. договору факторингу визначено, що після дати відступлення фактор може відступити усі або будь-які права вимоги третім особам. 
На момент укладення договору факторингу ТОВ «Фінстрим» мало свідоцтво про реєстрацію фінансової установи серія ФК № 726 від 24.02.2016 року, що видано Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг. Крім того, ТОВ «Фінстрим», відповідно до розпорядження № 1000 від 06.04.2017  року Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг мало ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (а.с. 149, 150-151 том 1).
У додатку № 1 до договору факторингу визначено перелік первинних договорів та договорів забезпечення, а саме: договір про надання споживчого кредиту № 11187517000 від 24.07.2007 року, укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 , з усіма додатками та додатковими угодами; договір іпотеки № б/н від 24.07.2007, укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 , посвідчений 24.07.2007 року приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області Кучер О.І., за реєстровим номером 5548, з усіма додатками та додатковими угодами; договір про внесення змін до договору іпотеки № б/н від 20.03.2009 року, укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 , посвідчений 20.03.2009 року приватним нотаріусом Уманського нотаріального округу Черкаської області Кучер О.І., за реєстровим номером 1416, з усіма додатками та додатковими угодами (а.с. 83-88 том 1).
На підставі акту-приймання передачі прав вимоги від 20 травня 2019 року Клієнт передав (відступив) Факторові, а Фактор прийняв в обсязі та на умовах, визначених договором, а саме: за договором про надання споживчого кредиту № 11187517000 від 24.07.2007 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 , з усіма додатками та додатковими угодами; за договором іпотеки № б/н від 24.07.2007 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 , посвідченим 24.07.2007 року приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області Кучер О.І., за реєстровим номером 5548, з усіма додатками та додатковими угодами; за договором про внесення змін до договору іпотеки № б/н від 20.03.2009, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 , посвідченим 20.03.2009 року приватним нотаріусом Уманського нотаріального округу Черкаської області Кучер О.І. ,за реєстровим номером 1416, з усіма додатками та додатковими угодами (а.с. 89 том 1).
Також, 20 травня 2019року між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінстрим» укладено договір відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 24 липня 2007 року, що нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марченко О.І, реєстровий номер 774, за умовами якого АТ «УкрСиббанк» (Цедент) передає, а ТОВ «Фінстрим» (Цесіонарій) приймає права вимоги за довогором іпотеки, посвідченим 24 липня 2007 року приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області Кучер О.І., за реєстровим номером 5548 та договором про внесення змін до договору іпотеки, посвідченим 20березня 2009 року приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області Кучер О.І., за реєстровим номером 1416, укладеними між Цедентом та ОСОБА_2 , відповідно до яких Цеденту було передано в іпотку нерухоме майно - квартиру   АДРЕСА_1 . Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на підставі договору дарування квартири, посвідченого 29 жовтня 1996 року старшим державним нотаріусом Уманською міською державною нотаріальною конторою Копиловим В.І. за реєстровим № 1-5977, зареєстровано в Уманській дільниці Черкаського обласного об?єднаного бюро технічної інвентаризації 29 жовтя 19996 року, реєстрова книга № 67, номер запису 6719, реєстраційний № 18228003 (а.с. 93-93 том 1).
20 травня 2019рокуміж громадянином України  ОСОБА_1  (Комітент) та ТОВ «Фінстрим» (Комісіонер) у простій письмовій формі укладено договір комісії на вчинення правочинів щодо придбання права вимоги за кредитним договором та договором забезпечення(а.с. 152-156 том 1). 
Відповідно до предмету договору комісіонер зобов`язується за дорученням комітента за комісійну винагороду вчинити за рахунок комітента від свого імені правочини з первісним кредитором щодо набуття права вимоги до позичальника за кредитним договором та до іпотекодавця за договором іпотеки за ціною 202 165,00 (двісті дві тисячі шістдесят п`ять) 00 копійок у строк до 20 травня 2019року (включно).
Належним виконанням комісіонером своїх обов`язків за цим договором вважається набуття комітентом права до позичальника за кредитним договором та до іпотекодавця за договором іпотеки.
За належне виконання комісіонером його безпосередніх обов`язків за цим договором комітент зобов`язується сплатити комісіонеру комісійну винагороду у розмірі 984,18 (дев`ятсот вісімдесят чотири) гривні 18 копійок безПДВ в строки, визначені сторонами у цьому договорі.
При вчиненні відповідних правочинів із первісним кредитором, комісіонер зобов`язаний діяти в інтересах комітента, на умовах, що є найбільш вигідними для нього та відповідно до його вказівок, беручи до уваги звичаї з обороту та вимоги, що звичайно ставляться.
Права вимоги які, відповідно, придбані та набуті комісіонером на виконання цього договору, є власністюкомітента.
В день передачі прав вимоги сторони зобов`язуються укласти в нотаріальній формі договір про відступлення  прав вимоги за договором іпотеки від 24 липня 2007 року, що укладений між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником якого є Акціонерне товариство «УкрСиббанк») та громадянкою України ОСОБА_2 , який посвідчений 24 липня 2007 року приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області Кучер О.І., за реєстровим № 5548.
Пунктом 1.1. договору «визначення термінінів та тлумачення», що вживаються у цьому договорі: первісний кредитор  -  Акціонерне товариство «УкрСиббанк» ( є правонаступником Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк»; позичальник - громадянка України ОСОБА_2 , яка є позичальником за договором про надання споживчого кредиту № 11187517000 від 24 липня 2007 року, що укладений між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником якого є Акціонерне товариство «УкрСиббанк») та громадянкою України ОСОБА_2 ; іпотекодавець - громадянка України ОСОБА_2 , яка є іпотекодавцем за договором іпотеки від 24 липня 2007 року, що укладений між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником якого є Акціонерне товариство «УкрСиббанк») та громадянкою України ОСОБА_2 , який посвідчений 24 липня 2007 року приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області Кучер О.І., за реєстровим № 5548; кредитинй договір - договір про надання споживчого кредиту № 11187517000 від 24 липня 2007 року, що укладений між первісним кредитором та позичальником, разом з додатками, а також додатковими угодама/договорами до нього; договір іпотеки - договір іпотеки від 24 липня 2007 року, що укладений між первісним кредитором та іпотекодавцем, посвідчений 24 липня 2007 року приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області Кучер О.І., за реєстровим № 5548.
Цього ж дня, 20 травня 2019року, між ТОВ «Фінстрим» (цедент) та громадянином України ОСОБА_1 (цесіонарій) укладено договір про відступлення прав вимоги за договором іпотеки б/н від 24 липня 2007 року.
За умовами вказаного договору цедент передає, а цесіонарій приймає право вимоги за договором іпотеки, посвідченим 24липня 2007 року приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області Кучер О.І., за реєстровим номером 5548 та договором про внесення змін до договору іпотеки, посвідченим 20березня 2009 року приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області Кучер О.І., за реєстровим номером 1416, укладеними між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником всіх прав та обов`язків якого є «УкрСиббанк», як іпотекодержателем, та громадянкою України ОСОБА_2 , як іпотекодавцем, відповідно до яких було передано в іпотеку: нерухоме майно - квартира АДРЕСА_2 . Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на підставі договору дарування квартири, посвідченого 29 жовтня 1996 року старшим державним нотаріусом Уманською міською державною нотаріальною конторою Копиловим В.І. за реєстровим № 1-5977, зареєстровано в Уманській дільниці Черкаського обласного об?єднаного бюро технічної інвентаризації 29 жовтя 19996 року, реєстрова книга № 67, номер запису 6719, реєстраційний № 18228003 (а.с. 157-158 том 1).
У пункті 1.1. договору зазначено, що право вимоги за договором іпотеки належить цеденту на підставі договору відступлення прав вимоги з договором іпотеки, укладеного 20 травня 2019 року між цедентом та АТ «УкрСиббанк» та посвідченого 20 травня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марченко О.І. за реєстровим номером 774.
Відповідно до пункту 2.1. договору відступлення права вимоги за договором іпотеки вважаються переданими (відступленими) з моменту підписання та нотаріального посвідчення цього договору.
Договір про відступлення прав вимоги за договором іпотеки б/н від 24 липня 2007 року посвідчений 20 травня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марченко О.І, реєстровий номер 776(а.с. 157-158 том 1).
20 травня 2019 року між ОСОБА_1 (комітент) та ТОВ «Фінстрим» (комісіонер) підписано акт прийому-передачі права вимоги до договору комісії від 20 травня 2019 року (додаток № 1 до договору комісії), яким сторони підтвердили, що комісіонер передав, а комітент прийняв наступні документи: оригінал договору про надання споживчого кредиту № 11187517000 від 24.07.2007, що укладений між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є AT «УкрСиббанк») та громадянкою України ОСОБА_2 , з усіма додатками та додатковими угодами; оригінал договору іпотеки від 24.07.2007 року, що укладений між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є AT «УкрСиббанк») та громадянкою України ОСОБА_2 , посвідчений 24.07.2007року приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області Кучер 0.1., за реєстровим № 5548; оригінал договору про внесення змін до договору іпотеки від 20.03.2009 року, що укладений між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є AT «УкрСиббанк») та громадянкою України ОСОБА_2 , посвідчений 20.03.2009 року приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області Кучер О.І., за реєстровим № 1416; інші документи, що складають кредитну справу ОСОБА_2 за договором про надання споживчого кредиту № 11187517000 від 24.07.2007 року; копія договору факторингу № 20/05/2019 від 20.05.2019 року , укладеного між AT «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінстрим»; копія договору відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 20.05.2019 року, укладеного між AT «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінстрим» (а.с. 69 том 2).
За актом прийому-передачі права вимоги до договору комісії від 20 травня 2019 року (додаток № 2 до договору комісії), що підписаний сторонами 20 травня 2019 року,  комісіонер передав, а комітент прийняв права вимоги «УкрСиббанк» до громадянки України ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) за договором про надання споживчого кредиту № 11187517000 від 24.07.2007 року, що укладений між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником якого є Акціонерне товариство «УкрСиббанк») та громадянкою України ОСОБА_2 , разом з додатками, а також додатковими угодами/договорами до нього(а.с. 70 том 2).
Ухвалюючи рішення про задоволення позову  ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «УкрСиббанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінстрим», ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів, суд першої інстанції свій висновок мотивував тим, що 20 травня 2019 року було укладено чотири взаємопов`язаних договори: договір комісії між ТОВ «Фінстрим» та громадянином ОСОБА_1 , договір факторингу № 20/05/2019 між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінстрим», договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінстрим» та договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки між ТОВ «Фінстрім» та громадянином ОСОБА_1  на підставі яких сторони здійснили перехід права вимоги за іпотечним кредитом від банку до фізичної особи. При цьому, оскільки договір факторингу не може бути укладений між банком та фізичною особою, відповідачі задіяли спосіб переходу формально начебто правильний, проте, за змістом такий, що лише приховав дійсні наміри сторін.
Отже, спірні договори не відповідають вимогам ст. 1054 ЦК України, ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність», ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», оскільки у спірних правовідносинах фізична особа не може виступати кредитодавцем і, відповідно, ОСОБА_1 не може замінити АТ «УкрСиббанк».
Оскільки відступлення прав за іпотечним договором можливе лише одночасно з відступленням прав за основним зобов`язанням, тому право вимоги за основним зобов`язанням (договором кредиту) не могло бути відступлено від АТ «УкрСиббанк» до громадянина ОСОБА_1 , а відтак, спірні договори відступлення прав за іпотечним договором не відповідають вимогам ст.ст. 1, 24 Закону України «Про іпотеку».
 Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.
 Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає з наступних підстав.
Відповідно до положень статей  4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
За змістом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
У цій справі предметом розгляду є вимоги про визнання недійсним договору факторингу, за умовами якого передано право вимоги вимоги за договором про надання споживчого кредитута за договором іпотеки, який забезпечує таке основне зобов`язання; визнати недійсним договору комісії на вчинення правочинів щодо придбання права вимоги за кредитним договором та договором забезпечення; визнати недійсним договору про відступлення прав вимоги за договором іпотеки.
 За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, інші юридичні факти.
Відповідно до частин першої та другої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
Згідно з частинами першою-третьою, п`ятою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Статтею 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з частиною першою статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (частина перша статті 575 ЦК України).
Відповідно до абзацу другого статті 1, частини першої статті 4 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством. У разі недотримання цієї умови іпотечний договір є дійсним, але вимога іпотекодержателя не набуває пріоритету відносно зареєстрованих прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно.
Відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Іпотекодержатель зобов`язаний письмово у п`ятиденний строк повідомити боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов`язанням. Правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку (частини перша-третя статті 24 Закону України «Про іпотеку»).
Фактичні обставини справи, встановлені судом, свідчать про те, що 24 липня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», який в подальшому змінив назву на ПАТ «УкрСиббанк», та  ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 11187517000, за умовами якого позичальник отримала кредит в розмірі 30 000,00 доларів США зі сплатою 13,5 % річних, з кінцевий термін повернення кредитуна підставі додаткової угоди від 17 лютого 2009 року № 2, до 23 липня 2024 року.
З метою забезпечення виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, в цей же день, 24 липня 2007 року, між сторонами кредитного договору був укладений договір іпотеки б/н, за умовами якого   ОСОБА_2 передала в іпотеку банку належну їй на праві власності квартиру     АДРЕСА_1 . 
У зв`язку із невиконанням позичальником ОСОБА_2 взятих на себе зобов`язань за договором кредиту, 26 серпня 2015 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором (цивільна справа № 705/4805/15-ц).
Під час судового розгляду справи № 705/4805/15-ц кредитор АТ «УкрСиббанк» уступив новому кредитору право стягнути з боржника відповідні грошові кошти.
Так, 20 травня 2019 року між АТ «УкрСиббанк» (клієнт) та ТОВ «Фінстрим» (фактор) укладено договір факторингу № 20/05/2019, за умовами якого клієнт зобов?язується передати у власність фактору, а фактор прийняти право вимоги та в їх оплату надати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умова, визначених цим договором.
Обсяг прав вимоги станом на дату укладення цього договору визначається первинними договорами та договорами забезпечення (пункт 1.2.).
На день підписання цього договору загальна заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 11187517000 від 24.07.2007 року, боржник ОСОБА_2 становить: основна сума боргу - 19 684,26 доларів США, проценти - 13 726,42 доларів США, комісія - 0 (пункт 1.3.).
Одночасно з відступленням прав вимоги до фактора переходять усі права клієнта за усіма договорами забезпечення (пункт 1.5.). 
Цього ж дня, 20 травня 2019року, між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінстрим» укладено договір відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 24 липня 2007 року, що нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марченко О.І, реєстровий номер 774, за умовами якого АТ «УкрСиббанк» (цедент) передає, а ТОВ «Фінстрим» (цесіонарій) приймає права вимоги за довогором іпотеки, посвідченим 24 липня 2007 року приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області Кучер О.І., за реєстровим номером 5548 та договором про внесення змін до договору іпотеки, посвідченим 20березня 2009 року приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області Кучер О.І., за реєстровим номером 1416, укладеними між цедентом та ОСОБА_2 , відповідно до яких цеденту було передано в іпотку нерухоме майно - квартиру   АДРЕСА_1 . Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на підставі договору дарування квартири, посвідченого 29 жовтня 1996 року старшим державним нотаріусом Уманською міською державною нотаріальною конторою Копиловим В.І. за реєстровим № 1-5977, зареєстровано в Уманській дільниці Черкаського обласного об?єднаного бюро технічної інвентаризації 29 жовтя 19996 року, реєстрова книга № 67, номер запису 6719, реєстраційний № 18228003 (а.с. 93-93 том 1).
Із змісту договорів, що укладені 20 травня 2019 року між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінстрим», вбачається, що ТОВ «Фінстрим» діє від свого імені, маючи статус «фактора» і «цесіонарія».
Законодавством передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Випадки, коли не допускається заміна кредитора, визначені статтею 515 ЦК України, за якою заміна кредитора не допускається у зобов`язаннях, нерозривно пов`язаних з особою кредитора, зокрема, у зобов`язаннях про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).
Відступлення права вимоги є правочином (договором), на підставі якого первісний кредитор передає свої права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав новому кредитору, а новий кредитор приймає ці права і зобов`язується або не зобов`язується їх оплатити. 
Відступлення права за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору.
Цей договір може бути оплатним, якщо в ньому передбачений обов`язок нового кредитора надати старому кредитору якесь майнове надбання замість отриманого права вимоги. У такому випадку на відносини цесії поширюється положення про договір купівлі-продажу, оскільки частиною третьою статті 656 ЦК України передбачено, що предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру.
Відповідно до абзацу першого частини першої статті 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно із зазначеною нормою договір факторингу є зобов`язальним договором. Унаслідок укладення такого договору виникає зобов`язання, змістом якого є обов`язок фактора передати грошові кошти в розпорядження клієнта та обов`язок клієнта відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Якщо ж за умовами договору факторингу правовою підставою відступлення права грошової вимоги є її продаж фактору, то внаслідок такого продажу вимога переходить у власність фактора, а клієнт втрачає інтерес щодо розпорядження цією вимогою.
У разі коли клієнт продав фактору право вимоги, положення статті 1083 ЦК України (наступне відступлення права грошовох вимоги відповідно до положень цієї глави «фактринг») застосуванню не підлягають. Протилежне тлумачення цієї норми призводить до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка передбачає право мирно володіти своїм майном.
Із дослідженого предмета договору факторингу, укладеного між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінстрим», встановлено, що його умовами передбачалось фінансування клієнта саме шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги.
Отже, цей договір, укладений між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінстрим», спрямований виключно на передання (відступлення) права вимоги «клієнтом» «фактору» за плату, а тому не є договоромфакторингу, а є договоромкупівлі-продажу прав вимоги (стаття 655 ЦК України).
Таким чином, правило частини другої статті 1083 ЦК України до цих відносин не застосовується. Тому не можна погодитися з висновком суду першої інстанції про те, що наступне відступлення фактором права грошової вимоги третій особі має здійснюватися саме на підставі договору факторингу.
Щодо наступного відступлення фактором права грошової вимоги третій особі ОСОБА_1 .
20 травня 2019рокуміж громадянином України  ОСОБА_1  кКомітент) та ТОВ «Фінстрим» (комісіонер) у простій письмовій формі укладено договір комісії на вчинення правочинів щодо придбання права вимоги за кредитним договором та договором забезпечення(а.с. 152-156 том 1). 
Відповідно до предмету договору комісіонер зобов`язується за дорученням комітента за комісійну винагороду вчинити за рахунок комітента від свого імені правочини з первісним кредитором щодо набуття права вимоги до позичальника за кредитним договором та до іпотекодавця за договором іпотеки за ціною 202 165,00 (двісті дві тисячі шістдесят п`ять) 00 копійок у строк до 20 травня 2019року (включно).
Належним виконанням комісіонером своїх обов`язків за цим договором вважається набуття комітентом права до позичальника за кредитним договором та до іпотекодавця за договором іпотеки.
За належне виконання комісіонером його безпосередніх обов`язків за цим договором комітент зобов`язується сплатити комісіонеру комісійну винагороду у розмірі 984,18 (дев`ятсот вісімдесят чотири) гривні 18 копійок безПДВ в строки, визначені сторонами у цьому договорі.
При вчиненні відповідних правочинів із первісним кредитором, комісіонер зобов`язаний діяти в інтересах комітента, на умовах, що є найбільш вигідними для нього та відповідно до його вказівок, беручи до уваги звичаї з обороту та вимоги, що звичайно ставляться.
Права вимоги які, відповідно, придбані та набуті комісіонером на виконання цього договору, є власністюкомітента.
Цього ж дня, 20 травня 2019року, між ТОВ «Фінстрим» (цедент) та громадянином України ОСОБА_1 (цесіонарій) укладено договір про відступлення прав вимоги за договором іпотеки б/н від 24 липня 2007 року.
За умовами вказаного договору цедент передає, а цесіонарій приймає право вимоги за договором іпотеки, посвідченим 24липня 2007 року приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області Кучер О.І., за реєстровим номером 5548 та договором про внесення змін до договору іпотеки, посвідченим 20березня 2009 року приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області Кучер О.І., за реєстровим номером 1416, укладеними між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником всіх прав та обов`язків якого є «УкрСиббанк», як іпотекодержателем, та громадянкою України ОСОБА_2 , як іпотекодавцем, відповідно до яких було передано в іпотеку: нерухоме майно - квартира АДРЕСА_2 . Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на підставі договору дарування квартири, посвідченого 29 жовтня 1996 року старшим державним нотаріусом Уманською міською державною нотаріальною конторою Копиловим В.І. за реєстровим № 1-5977, зареєстровано в Уманській дільниці Черкаського обласного об?єднаного бюро технічної інвентаризації 29 жовтя 19996 року, реєстрова книга № 67, номер запису 6719, реєстраційний № 18228003 (а.с. 157-158 том 1).
Договір про відступлення прав вимоги за договором іпотеки б/н від 24 липня 2007 року посвідчений 20 травня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марченко О.І, реєстровий номер 776(а.с. 157-158 том 1).
20 травня 2019 року між ОСОБА_1 (комітент) та ТОВ «Фінстрим» (комісіонер) підписано акт прийому-передачі права вимоги до договору комісії від 20 травня 2019 року (додаток № 1 до договору комісії), яким сторони підтвердили, що комісіонер передав, а комітент прийняв наступні документи: оригінал договору про надання споживчого кредиту № 11187517000 від 24.07.2007 року, що укладений між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є AT «УкрСиббанк») та громадянкою України ОСОБА_2 , з усіма додатками та додатковими угодами; оригінал договору іпотеки від 24.07.2007 року, що укладений між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є AT «УкрСиббанк») та громадянкою України ОСОБА_2 , посвідчений 24.07.2007року приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області Кучер 0.1., за реєстровим № 5548; оригінал договору про внесення змін до договору іпотеки від 20.03.2009, що укладений між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є AT «УкрСиббанк») та громадянкою України ОСОБА_2 , посвідчений 20.03.2009 року приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області Кучер О.І., за реєстровим № 1416; інші документи, що складають кредитну справу ОСОБА_2 за договором про надання споживчого кредиту № 11187517000 від 24.07.2007 року; копія договору факторингу № 20/05/2019 від 20.05.2019 року, укладеного між AT «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінстрим»; копія договору відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 20.05.2019 року, укладеного між AT «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінстрим» (а.с. 69 том 2).
За актом прийому-передачі права вимоги до договору комісії від 20 травня 2019 року (додаток № 2 до договору комісії), що підписаний сторонами 20 травня 2019 року,  комісіонер передав, а комітент прийняв права вимоги «УкрСиббанк» до громадянки України ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) за договором про надання споживчого кредиту № 11187517000 від 24.07.2007 року, що укладений між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником якого є Акціонерне товариство «УкрСиббанк») та громадянкою України ОСОБА_2 , разом з додатками, а також додатковими угодами/договорами до нього(а.с. 70 том 2).
Відповідно до статті 1011 ЦК України за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов`язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента. Відповідно до частини першої статті 1013 ЦК України комітент повинен виплатити комісіонерові плату в розмірі та порядку, встановлених у договорі комісії.
Отже, сторони можуть передбачити, що комісіонер зобов`язується від власного імені укласти з іншою особою договори, спрямовані на придбання комісіонером права вимоги. Такими правочинами можуть бути і договір факторингу та укладений на його виконання договір про відступлення права вимоги. Зазначені договори комісіонер укладає від свого імені з особою, якій належить право вимоги.
Відповідно до частини першої статті 1016 ЦК України комітент зобов`язаний забезпечити комісіонера всім необхідним для виконання обов`язку перед третьою особою. Згідно зі статтею 1024 ЦК України комісіонер має право на відшкодування витрат, зроблених ним у зв`язку з виконанням своїх обов`язків за договором комісії, зокрема у випадку, якщо він або субкомісіонер вжив усіх заходів щодо вчинення правочину, але не міг його вчинити за обставин, які від нього не залежали. Отже, комітент має забезпечити комісіонера грошовими коштами, необхідними для виконання комісіонером договорів, укладених ним та іншою особою, або відшкодувати йому відповідні витрати.
Згідно з нормою статті 1018, частини першої статті 1022 ЦК України майно, придбане комісіонером за рахунок комітента, є власністю комітента; після вчинення правочину за дорученням комітента комісіонер повинен надати комітентові звіт і передати йому все одержане за договором комісії.
Отже, після виконання договорів, спрямованих на придбання комісіонером права вимоги, внаслідок чого комісіонер набув статусу кредитора за відступленою йому вимогою до боржника, комісіонер не вправі розпоряджатися цією вимогою на власний розсуд. Натомість він повинен передати вимогу комітенту. Таке передання здійснюється шляхом укладення комісіонером та комітентом договору про відступлення права вимоги.
Відповідно договір про відступлення права вимоги може укладатися, зокрема, на виконання договору комісії.
У справі, яка переглядається, ОСОБА_1 , як комітент, та ТОВ «Фінстрим», як комісіонер, уклали договір комісії. Договором комісії не передбачається обов`язок комітента передати грошові кошти в розпорядження комісіонера за плату, а навпаки, комітент має сплатити комісіонеру комісійну винагороду. Отже, комітент не купує в комісіонера право грошової вимоги та відступлення права грошової вимоги комітенту здійснюється не з метою забезпечення виконання зобов`язання комісіонера перед комітентом. Натомість комісіонер передає комітенту належну останньому грошову вимогу, придбану за рахунок комітента.
ТОВ «Фінстрим», виконуючи свої обов`язки за договором комісії, уклало з АТ «УкрСиббанк» договір факторингу та договір про відступлення прав вимоги за договором іпотеки, внаслідок чого ТОВ «Фінстрим» набуло статусу кредитора за кредитним договором та договором іпотеки. З метою виконання свого обов`язку передати комітенту все одержане за договором комісії, ТОВ «Фінстрим», як комісіонер, уклало з ОСОБА_1 , яккомітентом, договір про відступлення прав вимоги. 
Правовий аналіз наведених норм законодавства та встановлених судом фактичних обставини у своїй сукупності дозволяють колегії суддів апеляційного суду зробити висновок про те, що оскільки за договором факторингу, укладеного між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінстрим», передбачалося фінансування клієнта саме шляхом купівлі в нього фактором права грошової вимоги, то правило частини другої статті 1083 ЦК України ( щодо наступного відступлення фактором права грошової вимоги третій особі саме за договором факторингу) до цих відносин не застосовується. 
 Таким чином, ТОВ «Фінстрим» правомірно відступило право вимоги на користь фізичної особи  ОСОБА_1  на виконання укладеного з останнім договору комісії, а тому відсутні передбачені статтями 203, 215 ЦК України підстав для визнання договорів недійсними.
Доводи позивача в обгрунтування позовних вимог про те, що між первісним кредитором АТ «УкрСиббанк»та новим кредитором ТОВ «Фінстрим» було укладено договір відступлення права вимоги за валютним кредитним договором, право вимоги за яким в подальшому ТОВ «Фінстрим» відступило за плату нововому кредитору - фізичній особі   ОСОБА_3 , який прийняв на себе всі права та обов`язки за валютним кредитним договором, не маючи ліцензії на здійснення валютних операцій, що виключає можливість укладення між ним та будь-якою юридичною особою договорів відступлення прав за валютними кредитними договорами, відхиляються колегією суддів апеляційного суду як безпідставні, виходячи з такого.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Отже, лише банк або інша фінансова установа може бути стороною зобов`язання, змістом якого є обов`язок цієї сторони надати грошові кошти у кредит позичальникові, у тому числі на підставі дозволу(ліцензії), яким передбачено право здійснення валютних операцій.
Разом з тим, після виконання зазначеного обов`язку кредитодавець набуває статусу кредитора в іншому зобов`язанні, змістом якого є обов`язок боржника (позичальника) повернути кредит, сплатити проценти за період, на який кредит був наданий, сплатити санкції за порушення грошового зобов`язання за період прострочення (за наявності прострочення), а кредитору належить кореспондуюче право грошової вимоги. Закон не обмежує суб`єктного складу осіб, які можуть бути кредиторами за такою вимогою.
Посилання позивача, як на підставу визнання договір недійсними на те, що вчинення відповідачами таких дій щодо переходу права вимоги за кредитним договором та договором іпотеки від банку до фізичної особи поза її волею, обмежує її право, передбачене ст.ст. 317, 319 ЦК України, не грунтуються на вимог закону, оскільки, відповідно до приписів статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника. Щодо  відступлення прав за іпотечним договором нормою частиною першої статті 24 Закону України «Про іпотеку»визначено, щовідступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов`язанням.
Отже, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності та взаємного зв`язку, установивши, що спірні договори відповідають закону, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання недійсними договору факторингу № 20/05/2019, укладеного 20 травня 2019 року між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінстрим»; договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки, укладеного 20 травня 2019 року між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінстрим»; договору комісії на вчинення правочинів щодо придбання права вимоги за кредитним договором та договором забезпечення, від 20 травня 2019 року, укладеного між ТОВ «Фінстрим» та громадянином України ОСОБА_1 ; договору про відступлення прав вимоги за договором іпотеки, укладеного 20 травня 2019 року між ТОВ «Фінстрим» та громадянином України ОСОБА_1 .
Отже, доводи відповідачів АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_8 , наведені в апеляційних скаргах,  про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права знайшли своє підтвердження.
Вирішуючи спір у справі, яка переглядається, суд першої інстанції не надав належної правової оцінки обставинам, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення учасників справи, іншим фактичним даним, які випливають із встановлених обставин, а тому висновок суду першої інстанції про задоволення позову  ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «УкрСиббанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінстрим», ОСОБА_1 про визнання недійсними договорівбез оцінки вказаних обставин у сукупності не може вважатись обґрунтованим і таким, що відповідає положенням статей 76, 81, 89 ЦПК України.
Неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушенням норм процесуального права у справі, яка переглядається, призвело до неправильного вирішення справи, а це відповідно до статті 376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення Подільського районного суду міста Києва від 20 червня 2023 року, ухваленого у цій справі, та прийняття нового судового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «УкрСиббанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінстрим», ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів.
Згідно з частиною 13 статті 141, підпунктами «б», «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції має вирішити питання щодо нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування та ухвалення нового рішення або зміни судового рішення; щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України  судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог - частина 2 статті 141 ЦПК України.
Понесені відповідачами АТ «УкрСиббанк» та Передерієм Вадимом Григоровичем та документально підтвердженні судові витрати, що складаються з судового збору за подання апеляційної скарги, вимоги яких задовольняються, слід покласти на позивача  ОСОБА_2 .
Керуючись ст.ст. 11, 15, 16,202, 203, 215, 512, 514, 516, 655, 656, 1011, 1013, 1016, 1018, 1022, 1024, 1054, 1078, 1083 ЦК України,  ст.ст. 1, 4, 24 Закону України « Про іпортеку», ст.ст. 4, 5, 141, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -
 
п о с т а н о в и в:
 
 Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1  та представника відповідача Акціонерного товариства «Укрсиббанк» адвоката Юрченко Світлани   задовольнити.
Рішення Подільського районного суду міста Києва від 20 червня 2023 року скасуватита ухвалити нове судове рішення.
В задоволенні позову  ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «УкрСиббанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінстрим», ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів відмовити.
Стягнути з  ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь  ОСОБА_1  (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 4 610,39 грн.
Стягнути з  ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Укрсиббанк» (код ЄДРПОУ 09807750) витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2 305,20 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.
 
         Головуючий                              Судді: