ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2024 року	Львів	Справа № 300/4373/23 пров. № А/857/18348/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі: 
головуючого судді                                        Пліша М.А.,
суддів                                                             Курильця А.Р., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2023 року (суддя Главач І.А., м. Івано-Франківськ) у справі № 300/4373/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до  Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про зобов`язання вчинити певні дії,

                                                   В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області,  в якому просив зобов`язати відповідача перерахувати йому з 20.04.2022 пенсію із врахуванням заробітку в ТОВ «МЭКМА».
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2023 року позов задоволено повністю.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 21.04.2022 перерахунок та виплату ОСОБА_1 розміру пенсії за віком із врахуванням заробітної плати (доходу) в ТОВ «МЭКМА» згідно довідки № 1 від 12.08.2021, виданої ТОВ «МЭКМА», з урахуванням раніше виплачених сум.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області оскаржило його в апеляційному порядку, просить рішення суду скасувати і у задоволенні позову відмовити повністю.
В апеляційній скарзі зазначає, що статтею 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058) передбачено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії № 2338/16-16 від 06.05.2022. 
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2022 року у справі №300/4064/22 залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.03.2023 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи з 27.05.2005 по 11.11.2010 у ТОВ «МЭКМА» та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.04.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2, з урахуванням висновків суду та правової оцінки, наданої судом у рішенні. Рішення набрало законної сили 16.03.2023. 
Судові рішення виконуються органами Пенсійного фонду України в межах покладених зобов`язань. У випадках, коли зобов`язання що покладені судовим рішенням на органи Пенсійного фонду України, не визначають окремий порядок проведення перерахунку пенсій, перерахунок пенсії здійснюється з урахуванням вимог чинного законодавства. 
ОСОБА_1 , на виконання рішення Івано Франківського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2022 року у справі № 300/4064/22, повторно розглянуто заяву від 29.04.2022 та призначено пенсію за віком з 21.04.2022, з врахуванням до страхового стажу періоду роботи з 27.05.2005 по 11.11.2010 у ТОВ «МЭКМА». Головним управлінням рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.12.2022 у справі № 300/4064/22 виконано в межах покладених зобов`язань. 
При зверненні за призначенням пенсії позивачем було надано довідку № 1 від 12.08.2021 видану ТОВ «МЭКМА» про заробітну плату за періоди роботи з лютого 1995 по березень 1995, з липня 1995 по червень 1996, з серпня 1996 по січень 1997, з квітня 1997 по червень 1997, за вересень 1997, з травня 2005 по квітень 2006, з липня 2006 по грудень 2006, з лютого 2007 по грудень 2007, з лютого 2008 по квітень 2008, з червня 2008 по грудень 2008, з травня 2009 по грудень 2009, з липня 2010 по листопад 2010. 
ОСОБА_1 , направив до Головного управління письмову заяву від 25.05.2023 (письмове звернення) згідно Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 № 393/96-ВР (далі - Закон № 393/96-ВР) в якому просив здійснити перерахунок пенсії з урахуванням довідки про заробітну плату № 1 від 12.08.2021 з моменту призначення пенсії. 
Порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії встановлено ст. 44 Закону № 1058 відповідно до якої звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи. 
Пунктом 1.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок № 22-1), передбачено, що заява про перерахунок пенсії (додаток - 1) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України. 
Пунктом 4.1 Порядку № 22-1 передбачено, заяви про перерахунок пенсії, приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів. 
Відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону № 1058 перерахунок призначеної пенсії провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа. 
Частиною 5 ст. 45 Закону № 1058 визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду України та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. 
Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви (п. 4.3 Порядку № 22-1). 
Колегія суддів у постанові Верховного Суду від 20.02.2020 по справі №636/863/17 звертає увагу, що позивач не зверталася із відповідною заявою про призначення пенсії як того вимагає Порядок № 22-1, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову. 
Верховний Суд у постанові Верховного Суду від 17.01.2022 по справі №348/20/17 зазначає, що Порядком передбачено чіткий алгоритм дій щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, а тому колегія суддів звертає увагу на те, що діями відповідача права позивача не порушені, оскільки лист-відповідь носить інформаційний (роз`яснювальний) характер. Із заявою про перерахунок пенсії форма якої визначена Порядком № 22-1 ОСОБА_1 не звертався, рішення про відмову в перерахунку пенсії Головним управлінням не приймалось. 
Вважає, що відносини, які склались між сторонами у даній справі, унормовані положеннями Закону України «Про звернення громадян» згідно яких Головним управлінням за наслідками розгляду звернення (заяви від 25.05.2023), позивачу 22.06.2023 за вихідним № 5652-5256/Б-02/8-0900/23 було надано обґрунтовану та вмотивовану відповідь по суті порушених питань з роз`ясненням підстав та умов проведення перерахунку пенсії відповідно до норм Закону № 1058. 
Відповідь Головного управління № 5652-5256/Б-02/8-0900/23 від 22.06.2023 носить інформаційний характер та не являється рішенням про відмову у проведенні перерахунку пенсії. 
Право на призначення пенсії на виконання рішення суду від 28.12.2022 у позивача виникло з 21.01.2022 (з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку), а не з 20.04.2022 як просить перерахувати позивач. Крім того для проведення перерахунку пенсії з дати призначення пенсії (21.04.2022) відсутні підстави, оскільки рішення суду від 28.12.2022 виконане в межах покладених зобов`язань, повторно, із заявою форма якої визначена Порядком № 22-1 та додатково наданими документами позивач не звертався.
Як було вище зазначено, ОСОБА_1 , направив до Головного управління письмову заяву від 25.05.2023 (письмове звернення) згідно Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 № 393/96-ВР (далі - Закон № 393/96- ВР) в якому просив здійснити перерахунок пенсії з урахуванням довідки про заробітну плату № 1 від 12.08.2021 з моменту призначення пенсії. 
Відповідно до ст. 40 Закону № 1058 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 незалежно від перерв за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. 
Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 01 липня 2000 — за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку. 
Згідно з ч.1 ст. 41 Закону №1058, до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: 
1) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно із цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону; 
2) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" (далі — 1788-XII), і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум; 
3) суми заробітної плати (доходу), визначені виходячи із здійсненої застрахованою особою доплати, передбаченої частиною 3 статті 24 цього Закону. 
Відповідно до ст. 21 Закону №1058 персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування. 
Згідно з п.1 ч. 2 ст. 22 Закону №1058 відомості, що містяться в системі персоніфікованого обліку, використовуються виконавчими органами Пенсійного фонду серед іншого для: підтвердження участі застрахованої особи в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; обчислення страхових внесків; визначення права застрахованої особи або членів її сім`ї на отримання пенсійних виплат згідно з цим Законом; визначення розміру, перерахунку та індексації пенсійних виплат, передбачених цим Законом; надання застрахованій особі на її вимогу або у випадках, передбачених цим Законом та Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування». 
Відповідно до п. 2.10 Порядку № 22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. 
Із матеріалів справи вбачається, що довідка про заробітну плату № 1 від 12.08.2021 видана ТОВ «МЭКМА» яке знаходяться на території російської федерації. 
Відповідно до положень статті 4 Закону № 1058 законодавство про пенсійне забезпечення базується, зокрема, на міжнародних договорах з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору. 
Абзацом п`ятим підпункту 3 пункту 2.1 розділу II Порядку № 22-1 передбачено, що особи, яким пенсія відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення призначається з урахуванням заробітної плати, отриманої за періоди роботи на територіях держав-учасниць міжнародних договорів (угод), надають довідки про заробітну плату для призначення пенсії (з розбивкою по місяцях), видані підприємствами, установами чи організаціями (їх правонаступниками), де працювала особа, або архівними установами. 
Згідно з статтею 7 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн від 14.01.1993 (далі — Угода від 14.01.1993) питання пенсійного забезпечення регулюються Угодою про гарантії прав громадян держав учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року та двосторонніми угодами в цій галузі (далі - Угода від 13.03.1992). 
Відповідно до статті 1 Угоди від 13.03.1992 пенсійне забезпечення громадян держав учасників Угоди та членів їх сімей здійснюються відповідно до законодавства держави, на території якого вони проживають. 
Згідно з статтею 6 Угоди від 13.03.1992 призначення пенсій громадянам держав-  учасників Угоди проводиться за місцем проживання. Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсії на пільгових умовах та за вислугу років, громадянам держав-учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якого з держав-учасниць, а також на території колишнього СРСР за час до вступу в силу цієї Угоди. Обчислення пенсій проводиться із заробітку (доходу) за періоди роботи, що зараховуються до трудового стажу. У разі, якщо в державах-учасницях Угоди введена національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії. 
Основні напрями співробітництва Сторін у галузі трудової діяльності та соціального захисту осіб (далі працівники) і членів їхніх сімей, які постійно проживають на території однієї з держав Сторін і провадять свою трудову діяльність на підприємствах, в установах, організаціях усіх форм власності (далі роботодавці або наймачі) на території іншої держави Сторін відповідно до законодавства Сторони працевлаштування врегульовано Угодою про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудящих-мігрантів від 15.04.1994 (далі - Угода від 15.04.1994). 
Відповідно до статті 9 Угоди від 15.04.1994 питання пенсійного забезпечення працівників і членів їхніх сімей регулюються Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року або (і) двосторонніми угодами. 
Згідно з положеннями статті 4 Угоди Угода від 15.04.1994 кожна зі Сторін визнає (без легалізації) дипломи, свідоцтва про освіту, відповідні документи про надання звання, розряду, кваліфікації та інші неодмінні для провадження трудової діяльності документи і завірений у встановленому на території Сторони виїзду порядку переклад їх державною мовою Сторони працевлаштування або російською мовою. Трудовий стаж, зокрема стаж на пільгових підставах і за спеціальністю, взаємно визнається Сторонами. У разі остаточного виїзду трудівника-мігранта зі Сторони працевлаштування роботодавець (наймач) видає йому довідку або інший документ, який містить відомості про тривалість роботи та заробітну плату помісячно. 
Відповідно до статті 22 Федерального закону №167-Ф3 від 15.12.2001 «Про обов`язкове пенсійне страхування в Російській Федерації» передбачено, що страхувальники по відношенню до застрахованих осіб з числа іноземних громадян або осіб без громадянства, які тимчасово проживають на території Російської Федерації, а також іноземні громадяни та особи без громадянства які тимчасово перебувають на території Російської Федерації, сплачують страхові внески по тарифу, встановленому діючим Федеральним законом для громадян Російської Федерації на фінансування страхової частини трудових (страхових) пенсій, незалежно від року народження вказаних застрахованих осіб. 
Пунктом 1 статті 11 Федерального Закону Російської Федерації №400-ФЗ від 28.12.2013 передбачено, що в страховий стаж включаються періоди роботи або іншої діяльності, які виконуються на території Російської Федерації при умові, що за ці періоди нараховувались і сплачувались страхові внески в Пенсійний фонд російської федерації.
Отже, як законодавством України так і законодавством російської федерації передбачено зарахування періоду трудової діяльності до страхового стажу та врахування заробітної плати з 01.01.2004 при умові сплати страхових внесків до Пенсійного фонду тієї країни, на території якої здійснювалась така діяльність. 
Правова позиція щодо не зарахування до страхового стажу періоду у який не сплачувались страхові внески до Пенсійного Фонду російської федерації викладена у постанові Верховного Суду від 29.03.2023р. у справі № 360/4129/20. 
У довідці № 1 від 12.08.2021 виданій ТОВ «МЭКМА» про заробітну плату за періоди роботи з лютого 1995 по березень 1995, з липня 1995 по червень 1996, з серпня 1996 по січень 1997, з квітня 1997 по червень 1997, за вересень 1997, з травня 2005 по квітень 2006, з липня 2006 по грудень 2006, з лютого 2007 по грудень 2007, з лютого 2008 по квітень 2008, з червня 2008 по грудень 2008, з травня 2009 по грудень 2009, з липня 2010 по листопад 2010 в графі «Внески до ПФ» за період 2005-2010 не зазначено суми нарахованих внесків. 
Довідка про заробітну плату № 1 від 12.08.2021 видана ТОВ «МЭКМА» за період 1995-1997 не підтверджена первинними документами, за період 2005-2010, не підтверджено сплату страхових внесків до відповідних фондів рф, а також рішенням суду не зобов`язано врахувати довідку про заробіток № 1 від 12.08.2021, відповідно не може бути взята до уваги при обчисленні розміру пенсії позивача. 
Згідно п. 3 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних міркувань.  
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 21.04.2022 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.12.2022 у справі №300/4064/22, яке набрало законної сили 29.09.2022 за результатом перегляду судом апеляційної інстанції, позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №092650004129 від 06.05.2022 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи з 27.05.2005 по 11.11.2010 у ТОВ «МЭКМА» та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.04.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2, з урахуванням висновків суду та правової оцінки, наданої судом у рішенні. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
На виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду 28.12.2022 справа № 300/4064/22, яке набрало законної сили 16.03.2023, повторно розглянуто заяву від 29.04.2022 та призначено пенсію за віком з 21.04.2022, з врахуванням до страхового стажу періоду роботи з 27.05.2005 по 11.11.2010 у ТОВ «МЭКМА».
При цьому, не враховано заробітну плату згідно довідки № 1 від 12.08.2021 видану ТОВ «МЭКМА».
ОСОБА_1 25.05.2023 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо врахування з 21.04.2022, при обчисленні пенсії позивача, заробітку у ТОВ «МЭКМА».
Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області відповіддю від 22.06.2023 повідомило, що на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.12.2022 у справі № 300/4064/22, повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 29.04.2022 та призначено пенсію за віком з 21.04.2022, з врахуванням до страхового стажу періоду роботи з 27.05.2005 по 11.11.2010 у ТОВ «МЭКМА». За матеріалами електронної пенсійної справи № 092650004129 до заяви надано довідку № 1 від 12.08.2021 про заробітну плату за періоди роботи з лютого 1995 по березень 1995, з липня 1995 по червень 1996, з серпня 1996 по січень 1997, з квітня 1997 по червень 1997, за вересень 1997, з травня 2005 по квітень 2006, з липня 2006 по грудень 2006, з лютого 2007 по грудень 2007, з лютого 2008 по квітень 2008, з червня 2008 по грудень 2008, з травня 2009 по грудень 2009, з липня 2010 по листопад 2010. Відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі — Закон № 1058) заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку. Відповідно до частини 1 статті 24 Закону № 1058 страховий стаж – це період протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. На час дії Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 (далі – Угода) пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць Угоди здійснюється за нормами законодавства держави, на території якої вони проживають. Відповідно до Угоди, періоди роботи на території держав СНД, зараховуються до стажу за умови підтвердження сплати страхових внесків до відповідних фондів СНД. Звернуто увагу, що в довідці № 1 від 12.08.2021 в графі «Внески до ПФ» за період 2005-2010 не зазначено суми нарахованих внесків. Оскільки, ОСОБА_1 не надано копій первинних документів про заробітну плату за період 1995-1997, не підтверджено сплату страхових внесків до відповідних фондів рф за період 2005-2010, а також рішенням суду не зобов`язано врахувати довідку про заробіток за період з лютого 1995 по вересень 1997, з травня 2005 по листопад 2010, тому відповідачем не взято до уваги довідку про заробітну плату при призначенні пенсії (а. с. 17-18).
Постановляючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до абзаців 1, 2 частини 1 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058) для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.
Також статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788) передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).
Згідно з абзацом 5 частини 1 статті 40 Закону №1058 заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Згідно частини 1 статті 27 Закону №1058 розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.
Відповідно до частини 2 статті 40 Закону №1058 заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Згідно з підпунктом 3 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного Фонду України від 25.11.2005 за №22-1 (далі - Порядок №22-1), для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку до заяви про призначення пенсії за віком надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 1 липня 2000 року (додатки 1, 3 до Положення).
За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.
Згідно пункту 2.10 Порядку №22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.
Обґрунтовуючи правомірність своїх дій ГУ ПФУ в Івано-Франківській області у відзиві на позов звертає увагу на відсутність у спірний період відрахувань із заробітної плати до Пенсійного фонду російської федерації та/або не підтвердження первинними документами сум заробітної плати, з приводу чого суд зазначає таке.
Відповідно до статті 1 Закону №1058 страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.
Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.
Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.
Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
При цьому, судом першої інстанції раховано, що Пунктом 1 частини другої статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464-IV (далі - Закон №2464) встановлено, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.
Відповідно до статті 4 Закону №2464 платниками єдиного внеску є, зокрема, роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.
Згідно з статтею 26 Закону № 2464 посадові особи платників єдиного внеску несуть адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення порядку нарахування, обчислення і строків сплати єдиного внеску.
З огляду на це суд вірно вказав, що обов`язок щодо сплати єдиного внеску покладено саме на підприємство, як роботодавця, який здійснив нарахування внеску та утримання його із заробітної плати позивача.
При цьому, невиконання підприємством обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України не може позбавити позивача соціальної захищеності та страхового стажу за час роботи на вказаному підприємстві, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту. Страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина (страхувальником), сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Відтак правильним є твердження суду першої інстанції, що позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків.
Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постановах від 27.03.2018 у справі № 208/6680/16-а, від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а, від 20.03.2019 у справі №688/947/17, від 30.09.2019 у справі №414/736/17 та від 30.07.2019 у справі №373/2265/16-а.
Крім того, Верховний Суд у постанові від 18.05.2020 у справі №607/1967/17 вказав на те, що особа не може відповідати за несвоєчасну виплату заробітної плати та несплату страхових внесків, а наявність заборгованості по заробітній платі та несплата страхувальником страхових внесків у спірний період не може бути підставою для неврахування заробітку під час обчислення пенсії.
Також постановляючи рішення, суд першої інстанції підставно врахував і ту обставину, що відповідно до вимог статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, яка підписана та набрала чинності 13.03.1992 та була чинною на момент вирішення питання про призначення позивачу пенсії, пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць даної угоди та членів їх сімей проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.
Статтею 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення було встановлено, що призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.
Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.
При цьому суд першої інстанції слушно зауважив, що відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 №1328 «Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення», яка набрала чинності 02.12.2022, Кабінет Міністрів України постановив вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 р. у м. Москві.
Однак, як вірно вказав суд першої інстанції, на момент вирішення відповідачем питання про призначення позивачу пенсії зазначена угода була чинною, а її норми підлягали застосуванню відповідачем.
Також, згідно з абзацами 2, 3 статті 6 Угоди між Урядом України і урядом російської федерації «Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і росії, які працюють за межами кордонів своїх країн» від 14.01.1993, трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.
З огляду на це суд першої інстанції правильно виснував, що наведені положення вказаних Угод передбачають, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчисленні. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.
У даній спірній ситуації судом першої інстанції зґясовано, що згідно записів трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_1 від 08.08.1983, позивач, серед іншого:
- 05.05.1994 - прийнятий на роботу слюсарем-монтажником технологічного обладнання 4-го розряду по договору підряду у ТОВ «МЭКМА» (запис №16);
-  02.12.1995 - присвоєно 5 розряд слюсара-монтажника технологічного обладнання (запис №17);
-  10.08.1996 - присвоєно 6 розряд слюсара-монтажника технологічного обладнання (запис №18);
-  01.09.1997 - звільнений з роботи у ТОВ «МЭКМА» за власним бажанням (запис №19);
-  27.05.2005 - прийнятий на роботу по договору підряду монтажником 6 розряду в ТОВ «МЭКМА» (запис №27);
-  11.11.2010 - звільнений з роботи в ТОВ «МЭКМА» у зв`язку із закінченням строку договору підряду (запис №28).
Як уже зазначалось вище на виконання рішення суду від 28.12.2022 у справі №300/4064/22, орган Пенсійного фонду повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 29.04.2022 та призначено пенсію за віком з 21.04.2022, з врахуванням до страхового стажу періоду роботи з 27.05.2005 по 11.11.2010 у ТОВ "МЭКМА". Однак, при призначенні пенсії позивачу з 21.04.2024 не враховано довідку про заробітну плату №1 від 12.08.2021, видана ТОВ "МЭКМА", та розмір пенсії обчислено без врахування заробітної плати (доходу) за період роботи у ТОВ "МЭКМА".
При цьому судом встановлено, що позивачем при зверненні 29.04.2022 із заявою про призначення пенсії подавалася довідка про заробітну плату №1 від 12.08.2021, видана ТОВ «МЭКМА», згідно якої позивач за час роботи у цьому підприємстві з лютого 1995 року по березень 1995 року, з липня 1995 по грудень 1995 року, з січня 1996 року по червень 1996 року, з серпня 1996 року по грудень 1996 року, у січні 1997 року, з квітня 1997 року по червень 1997 року, у вересні 1997 року, а також з травня 2005 року по грудень 2005 року, з січня 2006 року по квітень 2006 року, з липня 2006 року по грудень 2006 року, з лютого 2007 року по грудень 2007 року, з лютого 2008 року  по квітень 2008 року, з червня 2008 по грудень 2008 року, з травня 2009 року по грудень 2009 року та з липня 2010 року по листопад 2010 року отримував заробітну плату, обчислену в рублях.
Зміст цієї довідки свідчить, що така довідка видана на основі первинних документів (платіжні відомості, договори підряду), з усіх сум, включених у довідку  здійсненні відрахування, зокрема, з 1995 по 1997 - у Пенсійний Фонд, з 2005 по 2009 роки – у федеральний бюджет.
Також дані цієї довідки додатково підтверджені роз`ясненням ТОВ «МЭКМА» від 05.10.2022, відповідно до якого всі зазначені у довідці №1 від 12.08.2021 суми внесків своєчасно сплачені.
З огляду на ці обставину та врахувавши положення підпункту 3 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1), якими встановлено вимоги до оформлення довідок про заробітну плату для обчислення пенсії, суд дійшов вірного висновку, що така довідки відповідає вимогам законодавства, так як видана на підставі особових рахунків, містить чітко визначені періоди роботи, за які здійснювалась виплата заробітної плати, а також суми заробітної плати та    відрахування із заробітної плати.
При цьому суд першої інстанції підставно зауважив, що з урахуванням вимог частини 3 статті 44 Закону №1058 та пунктів 4.1, 4.2 розділу ІV Порядку №22-1 органи Пенсійного фонду мають право перевіряти обґрунтованість видачі, в даному випадку довідки про заробітну плату для обчислення пенсії та достовірність відомостей, зазначених у такій довідці і  підставою для неврахування довідки може бути, виключно, встановлення факту подання недостовірних відомостей, а не виникнення сумнівів. 
Докази, які б свідчили про недостовірність записів у довідці № 1 від 12.08.2021 або які обґрунтовано ставили під сумнів окремі частини відомостей зазначених у такій довідці, у матеріалах справи відсутні. 
Відтак, правильним є позиція суду першої інстанції, що довідка № 1 від 12.08.2021 не викликає сумніву щодо обґрунтованості її видачі ТОВ «МЭКМА» та достовірності відомостей, які містяться в такій.
Щодо доводів Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про порушення позивачем порядку звернення за перерахунком пенсії, то колегія суддів погоджується з твердженнями суду першої інстанції про те, що: 
позивач 29.04.2022 при зверненні із заявою про призначення пенсії долучив довідку про заробітну плату №1 від 12.08.2021, видану ТОВ «МЭКМА». А оскільки на виконання рішення суду від 28.12.2022 у справі №300/4064/22 здійснено відновлення порушеного права, зокрема, позивачу первинно призначено пенсію за віком, то спірні правовідносини стосуються первинного призначення пенсії, а не перерахунку пенсії позивача;
згідно із ч. 1 ст. 44 Закону України №1058, призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.
Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року в редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 року №13-1.
Відповідно до п. 1.1 Розділу І Порядку №22-1, заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).
Додатком 1 до Порядку №22-1 передбачено форму заяви про призначення/ перерахунок пенсії.
Також надаючи оцінку питанню який повинен бути зміст заяви для призначення/ перерахунку пенсії, Верховний Суд, у постанові від 27.11.2019 у справі №748/696/17, висловив позицію, що заява про призначення/перерахунок пенсії, подана пенсіонером у довільній формі відповідає вимогам Порядку №22-1, бо зміст такої заяви очевидно дає змогу оцінити намір заявника.
Суд касаційної інстанції зауважив, що відмовивши позивачу в розгляді його заяви по суті, відповідач допустив надмірний формалізм, наслідком чого стало порушення прав та інтересів позивача як пенсіонера (верстви населення, яка навпаки потребує особливої уваги з боку держави в частині дотримання конституційних гарантій).
Наведена позиція Верховного Суду дає підстави не погодитися з доводами апелянта, що подана в неналежній формі заява перешкоджає, останньому, в прийнятті рішення про проведення або про відмову в проведенні перерахунку пенсії.
Крім того, надана відповідачем відповідь від 22.06.2023 не містить вказівки на те, що позивачем подана заява невстановленого зразка та з її змісту неможливо оцінити намір заявника, що перешкоджає її розгляду у встановленому порядку.
Враховуючи викладене вище, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого  висновку, позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню. 
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, правильно  застосував норми матеріального та процесуального права, відтак рішення суду першої інстанції слід залишити без змін. 

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, - 

                                        П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2023 року у справі № 300/4373/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.  

Головуючий суддя	 	М. А. Пліш 	
судді	 	А. Р. Курилець 	
 	 	О. І. Мікула