ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2024 р.	Справа № 520/22821/23	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Рєзнікової С.С.,
Суддів: Мельнікової Л.В. ,  Бегунца А.О. ,
за участю секретаря судового засідання Реброва А.О.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства "Новопокровський комбінат хлібопродуктів" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.11.2023, головуючий суддя І інстанції: Шевченко О.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 21.11.23 року по справі № 520/22821/23
          за позовом      Державного підприємства "Новопокровський комбінат хлібопродуктів"  
          до     Головного управління ДПС у Харківській області    
          про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:
Позивач, Державне підприємство "Новопокровський комбінат хлібопродуктів", звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просив суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення № 123/20-40-13-10 про опис майна у податкову заставу від 20.01.2022.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що прийняте Головним управлінням ДФС у Харківської області рішення № 123/20-40-13-10 про опис майна у податкову заставу від 20.01.2022, є незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню в судовому порядку.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.11.2023 в задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що Державне підприємство "Новопокровський комбінат хлібопродуктів" перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Харківській області.
Рішенням уповноваженої особи Головного управління ДПС у Харківській області № 123/20-40-13-10 про опис майна у податкову заставу від 20.01.2022, відповідно до ст. 89 ПК України вирішено здійснити опис майна, що перебуває у власності (господарському віданні або оперативному управлінні) платника податків - Державного підприємства "Новопокровський комбінат хлібопродуктів" (а.с. 8).
Не погоджуючись з рішенням Головного управління ДПС у Харківській області про опис майна у податкову заставу, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.
Відповідно до пп.14.1.155 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України ( далі - ПК України ) (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин), податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом. У разі невиконання платником податків грошового зобов`язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави
Згідно п.п. 88.1 та 88.2 ст. 88 ПК України, з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.
Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.
Відповідно до п. 89.1 ст. 89 ПК України, право податкової застави виникає: у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу; у випадку, визначеному в п. 100.11 ст. 100 цього Кодексу, - з дня укладання договору про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань.
Відповідно до п. 89.2 ст. 89 ПК України, з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених п. 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.
У разі якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно. У разі збільшення суми податкового боргу складається акт опису до суми, відповідної сумі податкового боргу платника податків, у порядку, передбаченому цією статтею.
Право податкової застави не застосовується, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує ста вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (абз. 6 п. 89.2 ст. 89 ПК України).
Положеннями п. 89.3 ст. 89 ПК України визначено, що майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.
Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг.
Відповідно до пп. 93.1.1 п. 93.1 ст. 93 ПК України, майно платника податків звільняється з податкової застави з дня отримання контролюючим органом підтвердження повного погашення суми податкового боргу та/або розстрочених (відстрочених) грошових зобов`язань та процентів за користування розстроченням (відстроченням) в установленому законодавством порядку.
З облікової картки платника податків вбачається, що станом на 31.12.2021 за Державним підприємством "Новопокровський комбінат хлібопродуктів" обліковувався податковий борг з ПДВ в сумі 1735246,63 грн., що не заперечувалося представником позивача в судовому засіданні.
Згідно з пп. 14.1.175 п.14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Зважаючи, що станом на 31.12.2021 в інтегрованій картці платника податків обліковувався податковий борг в сумі 1735246,63 грн., який добровільно не був сплачений позивачем у строки, встановлені ПК України, уповноваженою особою Головного управління ДПС у Харківській області правомірно винесено рішення № 123/20-40-13-10 про опис майна у податкову заставу від 20.01.2022 відповідно до п. 89.1 ст. 89 ПК України, який надає право податкової застави у разі несплати платником податків сум грошового зобов`язання, самостійно визначеного платником податків у податковій декларації, а також визначеного контролюючим органом.
Згідно листа Головного управління ДПС у Харківській області від 13.09.2023, у відношенні позивача сформована податкова вимога №64725-13 від 02.12.2020, яка не скасовувалася та є дійсною. Податковий борг з моменту виникнення не переривався (а.с. 119).
Суд не приймає до уваги твердження представника позивача, що оскаржуване рішення про опис майна у податкову заставу є протиправним лише з тієї підстави, що ДП "Новопокровський комбінат хлібопродуктів" не отримувало податкової вимоги, оскільки норми Податкового кодексу України не ставлять в залежність можливість прийняття рішення про опис майна у податкову заставу від направлення податкової вимоги.
Враховуючи п. 89.1 ст. 89 ПК України, передумовою винесення податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову є наявність податкового боргу, тобто суми узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлені законом строки.
Такий висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 17.11.2021 у справі № 160/15095/20 та підтриманою у постанові від 21.06.2022 у справі №240/6321/20.
Крім того, у постанові від 27.10.2022 у справі №240/9395/20 Верховний Суд сформулював такий правовий висновок. Аналіз норм пп.пп. 14.1.153, 14.1.175 п. 14.1 ст. 14, п. 59.3 ст. 59, п. 95.2 ст. 95 ПК України дає підстави для висновку, що за своєю юридичною природою та призначенням податкова вимога має на меті інформування платника податків про суму узгодженого грошового зобов`язання, яке не було ним сплачено у встановлений строк, та непогашеної пені, а також про обов`язок їх погасити, факт виникнення податкової застави та можливі негативні наслідки непогашення податкового боргу у встановлений п. 95.2 ст. 95 ПК України строк у вигляді вжиття контролюючим органом примусових заходів з його погашення, передбачених главою 9 Розділу ІІ ПК України. Виникнення податкового боргу чи податкової застави не пов`язано із фактом формування або направлення (вручення) податкової вимоги. Цей документ лише формалізує стан, який вже існує в силу Закону. Проте обов`язковість інформування платника податків про такий стан та наслідки непогашення податкового боргу законодавцем закріплена як передумова для виникнення у контролюючого органу права на вжиття заходів з погашення цього боргу. Якщо ж таке право виникло і контролюючий орган розпочав дії з реалізації своєї компетенції по вжиттю заходів з погашення податкового боргу, то воно в подальшому не може бути нівельовано, а правомірність вжитих заходів може бути перевірена в межах адміністративного або судового оскарження.
Вказане також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 23.05.2023 року по справі №240/7670/21.
Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
З урахуванням встановлених по справі обставин, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що оскільки позивачем не доведено та судом встановлено наявність податкового боргу, тобто суми узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлені законом строки, відтак відсутні підстави для задоволення позовних вимог.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За приписами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Новопокровський комбінат хлібопродуктів"  залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.11.2023 по справі № 520/22821/23  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		С.С. Рєзнікова	
Судді	   	Л.В. Мельнікова    А.О. Бегунц   	
Повний текст постанови складено  28.02.2024 року