Справа № 307/1006/23

П О С Т А Н О В А
Іменем України

       30 січня 2024 року м. Ужгород

       Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

       головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.
       суддів: Фазикош Г.В., Куштана Б.П.
       з участю секретаря судового засідання: Сливки С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Муляр Ірина Володимирівна, на рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 04 травня 2023 року, ухвалене головуючим суддею Ніточком В.В., у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія АРКС" до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування

встановив:

У березні 2023 року ПрАТ "Страхова компанія АРКС" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24 серпня 2020 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Mercedes, номерний знак НОМЕР_1 , яким керувала водій ОСОБА_1 та автомобіля Volvo, номерний знак НОМЕР_2 , який належить ТОВ "РТМ-УКРАЇНА". Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. 
Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 9 вересня 2020 року по справі № 369/10543/20 відповідача було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності. На момент дорожньо-транспортної пригоди між позивачем - приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АРКС" та ТОВ "РТМ-УКРАЇНА" було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту "Все включено" 93367аое від 20 липня 2020 року. Страхувальник своєчасно звернувся до позивача із заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу. 
Позивач відшкодував завдані відповідачем збитки у розмірі 205 545,99 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 704836 від 15 вересня 2020 року. Оскільки, на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки Mercedes, номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована в ПрАТ "УПСК" полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО4380161, то останнім сплачено на користь позивача суму страхового відшкодування в частині ліміту в розмірі 99 000,00 грн, згідно платіжного доручення № 12954 від 02.04.2021. 
Вважає, що відповідач, у відповідності до вимог ст. 1194 ЦК України, як особа відповідальна за завданий збиток, повинна сплатити на користь позивача різницю між сумою страхового відшкодування, сплаченою за Договором страхування.
З врахуванням наведеного ПрАТ "УПСК" просило стягнути з ОСОБА_1 на його користь суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 106 545,90 грн та судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 2 684 грн. 

Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 04 травня 2023 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ "Страхова компанія "АРКС" кошти в розмірі 106 545,90 гривень.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ "Страхова компанія "АРКС" судові витрати в розмірі 2 684,00 гривень.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Муляр І.В., просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову. 
Вказує, що позивачем не було надано кошторис збитків передбачений у п. 28.12 та п. 28.12 Договору добровільного страхування (експертне дослідження, висновок експерта, звіт про оцінку майна) з урахуванням встановленої франшизи по відповідному ризику. 
Зазначає, що при укладенні договору страхування позивачем не було надано транспортний засіб для огляду, що відповідно не дозволяє об`єктивно визначити стан транспортного засобу на час укладення договору, зносу деталей, встановити відсутність інших ушкоджень. При стягненні на користь потерпілого вартості пошкодженого майна враховується зношеність пошкодженого майна. Розрахунок зношеності проводиться відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції України Фондом державного майна України від 24 листопада 2003 р. № 142/5/2092.
Крім того, згідно до Положенням про порядок та умови проведення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 28 вересня 1996 року №1175 страхувальником відшкодовується третій особі завдана внаслідок пошкодження транспортного засобу саме пряма шкода, в якій враховується вартість пошкоджених деталей транспортного засобу на момент ДТП, а саме з урахуванням фізичного зношення транспортного засобу, а не вартість нових деталей.
При цьому позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обґрунтування розрахунку страхового відшкодування та виплати страхового відшкодування, оскільки, не підтверджено вартість відновлювальних робіт транспортного засобу та дійсна (ринкова вартість транспортного засобу на час настання страхового випадку, а надані позивачем документи є недопустимими доказами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 20 липня 2020 року між АТ "СК "АРКС" та ТОВ "РТМ-Україна" був укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту "Все включено" № 933678а0е, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом Volvo ХС90, номерний знак НОМЕР_2 (а.с. 6-20).
24 серпня 2020 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Mercedes, номерний знак НОМЕР_1 , яким керувала водій ОСОБА_1 та автомобіля Volvo, номерний знак НОМЕР_2 , який належить ТОВ "РТМ-УКРАЇНА". Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження
Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 вересня 2020 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та накладено на неї грошове стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн (а.с. 4-5).
Згідно заяви про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу від 28 серпня 2020 року, ТОВ "РТМ-Україна" звернулося до АТ "СК "АРКС" із заявою про виплату страхового відшкодування у зв`язку із страховим випадком, що стався 24 серпня 2020 року із застрахованим автомобілем Volvo ХС90, номерний знак НОМЕР_2 (а.с. 22-23).
Із акту огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 28 серпня 2020 року та рахунку № НОМЕР_3 від 02 вересня 2020 року відомо, що вартість ремонту автомобіля Volvo ХС90, номерний знак НОМЕР_2 , становить 205 545 грн 99 коп (а.с. 25-28).
Згідно страхового акту № ARX2621986 від 14 вересня 2020 року подію, що мала місце 24 серпня 2020 року за участю автомобіля Volvo ХС90, номерний знак НОМЕР_2 , визнано страховим випадком і визначено розмір страхового відшкодування в сумі 205 545 грн 99 коп (а.с. 29-30).
Із платіжного доручення № 704836 від 15 вересня 2020 року відомо, що ПрАТ "Страхова компанія "АРКС" перерахувала ТОВ "Віннеравтомотів" суму страхового відшкодування в розмірі 205 545 грн 99 коп (згідно акту № ARX2621986 від 14 вересня 2020 року) (а.с. 31).
Згідно платіжного доручення № 12954 від 02 квітня 2021 року відомо, що ПрАТ "УПСК" перерахувала ПАТ "Страхова компанія "АРКС" суму страхового відшкодування в розмірі 99 000 грн 00 коп (за автомобіль з номерним знаком НОМЕР_2 ) (а.с. 32).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що ПрАТ «СК «АРКС» сплатило страхувальнику суму страхового відшкодування та набуло право вимоги до особи відповідальної за завдану шкоду, тому на користь позивача з відповідача підлягає стягненню сума сплаченого страхового відшкодування.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі, і відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення (частина перша статті 1188 ЦК України).
За змістом указаних норм, фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності, як відшкодування матеріальної шкоди, є вчинення особою правопорушення.
Згідно з вимогами статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини.
У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.
Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.
Подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц та від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 147/66/17.

У справі, яка переглядається, встановлено, що позивач (який є страховиком потерпілої особи) виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі.
Зокрема ПрАТ "Страхова компанія "АРКС" перерахувала ТОВ "Віннеравтомотів" суму страхового відшкодування в розмірі 205 545 грн 99 коп (згідно акту № ARX2621986 від 14 вересня 2020 року) та згідно платіжного доручення № 12954 від 02 квітня 2021 року ПрАТ "УПСК" перерахувала ПАТ "Страхова компанія "АРКС" суму страхового відшкодування в розмірі 99 000 грн 00 коп. 
У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування, до цієї особи (як до страховика потерпілої особи) перейшло право вимоги до заподіювача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завдання шкоди відповідачем, в порядку суброгації.
Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
У зв`язку із заміною сторони кредитора у деліктному правовідношенні у межах фактичних витрат до позивача перейшло право вимоги у відповідній частині до відповідача, оскільки страхова виплата страховика відповідача є недостатньою для повного відшкодування завданої ним шкоди.
Отже, за змістом статті 993 ЦК України у системному зв`язку зі статтею 990 цього Кодексу та статтею 27 Закону України «Про страхування» можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди у межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Враховуючи викладене, установивши, що вартість майнового збитку, завданого власнику пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує виплачений на користь позивача розмір страхового відшкодування, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ПрАТ «СК «АРКС» має право вимагати стягнення з ОСОБА_1 різницю між фактичною вартістю ремонту та страховим відшкодуванням, виплаченим, що становить 106 545,90 гривень.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обґрунтування розрахунку страхового відшкодування та виплати страхового відшкодування, є безпідставними, так як спростовується актом огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 28.08.2020 р. в якій зазначено деталі (запчастини), що підлягають заміні, ремонту і фарбуванню, а також рахунком № НОМЕР_3 від 02.09.2020 р. який надано офіційним дилером Volvo, який і здійснив відновлення пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля Volvo ХС90 державний н.з. НОМЕР_2 . На момент ДТП автомобіля Volvo ХС90 вік автомобіля становив два роки, що виключає наявність фізичного зносу деталей даного ТЗ.
Із даними доказами погодилась і ПрАТ "УПСК" коли перерахувала ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» страхове відшкодування у повному ліміті відповідальності за мінусом франшизи в сумі 99 000,00 грн. 
Відповідачка не надала суду належних та допустимих доказів на спростування зазначених розрахунків, що є свідченням того, що такі докази є неспростованими і підлягають врахуванню при розгляді даної справи. 

З урахуванням вищенаведеного, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанцій і не дають підстав вважати, що судом порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права, як підстави для скасування рішення суду.
За таких обставин суд першої інстанції правильно встановив правову природу заявленого позову, в достатньому обсязі визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, і підстави для його скасування з мотивів, які викладені в апеляційній скарзі, відсутні.
Відповідно до вимог статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.У такому разі розподіл судових витрат у вигляді сплаченого відповідачем судового збору за подання апеляційної скарги не проводиться згідно зі статтями 141, 382 ЦПК України.
Виходячи з викладених обставин та керуючись статтями 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Муляр Ірина Володимирівна, залишити без задоволення.

Рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 04 травня 2023 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 12 лютого 2024 року.

Суддя-доповідач

Судді