ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 645/1182/22                                                Головуючий суддя І інстанції Іващенко С.О.
Апеляційне провадження № 33/818/11/24                                           Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2024 року                                                         м.Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К., 
за участю секретаря - Вакули Н.С., 
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,         - ОСОБА_1 ,
захисника         - Антоненка І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою захисника Антоненка І.М. на постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15 червня 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:
Цією постановою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Луганської області, м. Красний Луч, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований: АДРЕСА_2 , зареєстрований як ВПО за адресою: АДРЕСА_3 , 
- визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн., на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Постановою встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 222281 від 07.11.2022, водій ОСОБА_1 31.10.2022 року о 17 год. 06 хв. в м. Харків, пр-т Героїв Харкова, 257 б, керував транспортним засобом автомобілем ВАЗ 21104, державний номерний знак НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння. Огляд проводився у встановленому законом порядку в лікаря - нарколога (висновок № 1460 позитивний – наркотичне сп`яніння (опіати), чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.Під час складання протоколу проводилася відео зйомка на поліцейську бодікамеру на підставі Закону України №1231-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення в сфері безпеки дорожнього руху».

В своїй апеляційній скарзі захисник Антоненка І.М. просить скасувати постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15.06.2023 року стосовно ОСОБА_1 , а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що судовий розгляд було проведено упереджено, неповно та з порушенням вимог процесуального закону, оскільки судом не досліджувалися докази у справі під час судового розгляду, не була проведена повторна судово-медична токсилогічна експертиза . Зазначає, що токсилогічне дослідження №226 від 31.10.2022 року містить лише якісний показник, а саме наявність «опіатів» в біологічному матеріалі, без їх кількісного визначення, акт медичного огляду від 31.10.2022 року, висновок та діагноз за результатами огляду не підтверджують наркотичне сп`яніння ОСОБА_1 .
Крім того, захисник вказує на те, що долучений до матеріалів справи СД-диск не містить відеозапису, на якому зафіксовано огляд ОСОБА_1 у закладі охорони здоровя, а також останній не був ознайомлений із висновком від 31.10.2022 року та протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №222281, в порушення ст.245 КУпАП, було складено лише 07.11.2022 року. 
Апелянт також зазначає, що працівники поліції діяли з порушенням вимог чинного законодавства, порушено порядок огляду ОСОБА_1 у медичному закладі, суд першої інстанції покладені на нього обовязки, допустив упередженість та необ`єктивність під час оцінці доказів, повно та всебічно не дослідив матеріали справи, не підтвердив винність особи жодним доказом, позбавив ОСОБА_1 права на захист, не надав належної оцінки доводам сторони захисту, чим порушив вимоги ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП.

Крім того, захисник Антоненко І.М. просив поновити йому пропущений строк апеляційного оскарження постанови судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15.06.2023 року, посилаючись на те, що 15.06.2023 року було проголошено лише резолютивну частину оскаржуваного судового рішення, а тому він не мав можливості у строк, передбачений чинним законодавством подати апеляційну скаргу. Апелянт зазначає, що 27.06.2023 року ним було подано апеляційну скаргу засобами поштового зв`язку. 
Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, а тому, дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення (ст.129 ч.1 п. 8 Конституції України), строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.
За таких обставин, з метою належного дотримання конституційних засад забезпечення доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення, - відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою захисника Антоненка І.М.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши доводи захисника Антоненка І.М. та ОСОБА_1 , які підтримали апеляційну скаргу сторони захисту в повному обсязі, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність залишення поданої апеляційної скарги без задоволення, з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.
Як вбачається з матеріалів справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у порушенні Правил дорожнього руху України, передбачених п. 2.9 (а).
Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови встановлено, що апелянтами в своїй скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Переглядаючи оскаржувану судову постанову за доводами поданої апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не знайшов підстав для її задоволення.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 ЄСПЛ постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідальність за порушення вимог пункту 2.9 «а» ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.
Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується доказами, які суд першої інстанції безпосередньо дослідив під час судового розгляду та дав їм обґрунтовану оцінку в оскаржуваному судовому рішенні, а саме відомостям, що містяться у: 
- протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 222281 від 07.11.2022 року, в якому зазначено факт керування 31.10.2022 року о 17 год. 06 хв. в м. Харків, пр-т Героїв Харкова, 257 б,, водієм ОСОБА_1 транспортним засобом та порушення ним вимог пункту 2.9 «а» ПДР України, а саме керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння (а.с.1);
- відеозапису, долученого до матеріалів справи, з якого вбачається момент зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 (файл «export-p8aya», починаючи з 01 хв. 30 сек. відеозапису), останньому працівниками поліції було повідомлено про причину його зупинки, поліцейські запропонували водію пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, на що ОСОБА_1 погодився. Після чого, ОСОБА_1 було направлено до медичного закладу.
Крім того, з цього відеозапису (файл «export-p8aya», починаючи з 13 хв. 10 сек. відеозапису) також вбачається, що працівники поліції, отримавши висновок лікаря-нарколога №1460 від 31.10.2022, було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №222281 від 07.11.2022, ознайомлено ОСОБА_1 зі змістом протоколу та висновку лікаря-нарколога, а також надано останньому можливість надати свої пояснення. Працівниками поліції було роз`яснено, що у день складання протоколу вони отримали висновок лікаря-нарколога, який виявився позитивним, ОСОБА_1 роз`яснено, що він має право проїхати до медичного закладу та отримати копію висновку, а також його право на проведення повторної експертизи (а.с. 3);
- висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1460 від 31.10.2022, згідно якого 31.10.2022 року ОСОБА_1 пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння у КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» та за результатами огляду встановлено, що водій перебував у стані наркотичного (опіати) сп`яніння (а.с.5).
Більш того, Харківському апеляційному суду із КНП ХОР «ОНД» було надано копію акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 31.10.2022 року, згідно відомостей якого, ОСОБА_1 пройшов огляд 31.10.2022 року о 17 год. 40 хв.
Аналізуючи відомості цих доказів у справі, апеляційний суд дійшов висновку, що вони узгоджуються між собою та беззаперечно свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що 31.10.2022 року його було зупинено працівниками поліції та направлено на огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичний заклад. 07.11.2022 року до нього приїхали працівники поліції та повідомили, що згідно висновку лікаря-наркологу, він перебував у стані наркотичного сп`яніння. З результатами огляд він не був згоден, оскільки не вживав наркотичні засоби. 
При цьому, належить врахувати, що згідно відомостей відеозапису з нагрудної камери поліцейського (а.с. 3) вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував щодо дій працівників поліції, в тому числі щодо причин його зупинку, наявності чи відсутності у нього ознак наркотичного сп`яніння, про що сторона захисту зазначає в своїй апеляційній скарзі.
Більш того, матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 та його захисником подавалася заява до правоохоронних органів щодо фальсифікації цих матеріалів справи або про перевищення працівниками поліції своїх повноважень при виконанні ними своїх службових обов`язків при складанні адміністративного матеріалу щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП у порядку, передбаченому КПК України.
Також, належить взяти до уваги те, що протокол про адміністративне правопорушення та інші процесуальні документи складені уповноваженою державою особою і дії посадової особи що їх складала, в порядку передбаченому чинним законодавством ОСОБА_1 та захисником Антоненком І.М. не оскаржувалися, тобто останні не зверталися із скаргами на дії працівника поліції до його безпосереднього керівництва з метою ініціювання службової перевірки або притягнення до дисциплінарної відповідальності.
Також стороною захисту не надано відомостей про, що останні зверталися до суду в порядку КАСУ на дії керівництва патрульної поліції, пов`язаних із перевіркою скарг щодо незаконних дій працівників поліції, при складанні ними адміністративного матеріалу у цій справі.
Цих відомостей не надано суду і під час апеляційного розгляду.
Отже, враховуючи відсутність будь-яких скарг та заяв сторони захисту щодо дій працівників поліції під час проведення ними огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, а також складення ними протоколу та інших процесуальних документів, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані в письмових доказах, що долучені до матеріалів справи, відповідають дійсності, що вочевидь унеможливлює врахування апеляційним судом доводів апелянта щодо незаконності дій працівників поліції.
При цьому, належить також врахувати, що згідно статті 266 КУпАП, застосування технічних засобів відеозапису або залучення двох свідків під час проведення огляду, здійснюється тільки у випадку, коли огляд особи, яка керувала транспортним засобом,  проводить поліцейський із використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
У цій справі огляд на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 проводив не працівник поліції, а лікар-нарколог у медичному закладі, а тому були відсутні підстави для застосування технічних засобів відеозапису або залучення двох свідків.
Враховуючи наявність зафіксованих відеокамерами поліцейських відомостей, у суду апеляційної інстанції відсутні правові та фактичні підстави ставити під сумнів відомості протоколу про адміністративне правопорушення. Зазначені відомості походять з різних джерел, логічно та послідовно доповнюють та не суперечать один одному, що свідчить про їх об`єктивність.
Апеляційний суд також зазначає, що чинний КУпАП не містить такого поняття як «недопустимі докази», а тому апеляційна скарга в цій частині також є необґрунтованою та безпідставною.
Щодо доводів захисника про те, що у висновку щодо результатів медичного огляду № 1460 від 31.10.2022 року невірно зазначено рік народження ОСОБА_1 , а саме _ «1984» замість вірного – 1981, апеляційний суд бере до уваги. Однак, як встановлено під час апеляційного розгляду, висновок щодо результатів медичного огляду № 1460 від 31.10.2022 року складено на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду особи, що керує транспортним засобом, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, № 1460 від 31.10.2022 року, в якому вірно зазначено рік народження ОСОБА_1 – «1981», лікарем-наркологом перевірено особу ОСОБА_1 за посвідченням водія НОМЕР_2 , яке, в тому числі, було досліджено і в судовому засіданні в апеляційному суді, сам ОСОБА_1 не оспорював та підтвердив під час апеляційного розгляду, що він проходив 31.10.2022 року огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, а тому суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що лікарем-наркологом ОСОБА_2 допущено технічну описку та помилково зазначено у його висновку № 1460 від 31.10.2022 року рік народження ОСОБА_1 , що будь-яким чином не впливають на результати дослідження наданого останнім біологічного матеріалу. 
Крім того, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 222281 від 07.11.2022 року вбачається, що ОСОБА_1 31.10.2022 року о 17 год. 06 хв. в м. Харків, пр-т Героїв Харкова, 257 б, керував транспортним засобом автомобілем ВАЗ 21104, державний номерний знак НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння.
В своїх письмових пояснення від 07.11.2022 року ОСОБА_1 зазначив, що 31.10.2022 року, приблизно о 17 год. 00 хв., він рухався на автомобілі ВАЗ 21104, державний номерний знак НОМЕР_1 .
Як зазначено у висновку щодо результатів медичного огляду № 1460 від 31.10.2022 року, ОСОБА_1 направлено на огляд 31.10.22 року о 17 год. 00 хв.
Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 пояснив, що його дійсно зупиняли працівники поліції 31.10.2022 року та останні запропонували йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, на що він погодився та у КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння шляхом надання біологічних зразків – сечі.
За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що частина апеляційних доводів захисника щодо неточності часу керування ОСОБА_1 транспортним засобом та направлення його в медичний заклад охорони здоров`я дійсно знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови.
Натомість, наявність помилок у зазначені вище документах щодо часу не впливають на сутність обставин, які встановлені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 222281 від 07.11.2022 року та у висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1460 від 31.10.2022 року.
Тобто, зазначені апеляційні доводи захисника не спростовують висновки суду першої інстанції щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом ВАЗ 21104, державний номерний знак НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння 31.10.2022 року, а зазначені описки, допущені в 
Щодо апеляційних доводів сторони захисту про те, що огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння у КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» відбувався з порушенням вимог чинного законодавства, висновок та акт складений нерозбірливим почерком і судом першої інстанції безпідставно взяті до уваги відомості висновку №1460 від 31.10.2022 року, на думку апеляційного суду, такі доводи є необґрунтованими та безпідставними, оскільки матеріали справи не містять будь-яких відомостей про те, що ОСОБА_1 або його захисник зверталися зі скаргами до керівництва медичної установи на дії медичних працівників щодо проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння та заповнення медичних документів, а також до правоохоронних органів з заявою в порядку КПК України про внесення відомостей до ЄРДР про перевищення лікарем-наркологом своїх службових повноважень.
Крім того, в матеріалах справи відсутні відомості про оскарження дій лікаря-нарколога ОСОБА_2 при складанні ним висновку №1460 від 31.10.2022 року в порядку КАСУ, а тому, на переконання суду, апеляційна скарга в цій частині є необґрунтованою та безпідставною.
Більш того, апеляційним судом за клопотанням сторони захисту здійснювалися заходи щодо виклику та допиту в судовому засіданні лікаря-нарколога, який склав висновок №1460 від 31.10.2022 року, але з наданої суду відповіді №5 від 03.01.2023 року за підписом в.о. директора КНП ХОР «ОКНЛ» ОСОБА_3 вбачається, що лікар-нарколог ОСОБА_2 не працює в КНП ХОР «Обласна клінічна наркологічна лікарня» (наказ №166-к від 31.05.2023 року).
Також, суд зазначає, що апеляційні доводи про те, що судом першої інстанції безпідставно взято до уваги відомості тесту від 09.11.2022 року ТОВ «ОН ЛАБ», є суб`єктивними, оскільки згідно відомостей цього тесту ОСОБА_1 здав біологічні зразки на аналіз 09.11.2022 року, а подій за цією справою відбувалася 31.10.2022 року.
Отже, з урахуванням вимог ст.266 КУпАП, надані стороною захисту результати лабораторного дослідження від 09.11.2022 року не свідчать про проходження огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння протягом двох годин з моменту встановлення працівникам поліції підстав для його здійснення.
Доводи апеляційної скарги, що у висновку та в акті медичного огляду ОСОБА_1 №1460 від 31.10.2022 року не виявлено жодної ознаки, яким спостерігалась змінена поведінка або розлади сприяння, тобто не виявлено гострої інтоксикації канабіоїдами, під час лабораторного дослідження не встановлено кількісного визначення вмісту наркотичного засобу в сечі ОСОБА_1 , та що її вміст перевищує допустимий рівень, у зв`язку з чим проведений огляд є недійсним, на переконання апеляційного суду, є безпідставними та суб`єктивними, оскільки кількісне визначення наркотичного засобу в організмі людини, діючими інструкціями огляду на стан сп`яніння, для встановлення стану наркотичного сп`яніння, не передбачено.
Кількісне визначення речовини в організмі людини для встановлення стану сп`яніння визначено лише для алкогольних напоїв, а тому апеляційна скарга захисника в цій частині є безпідставною.
Крім того, судом першої інстанції постановою від 26.01.2023 року (а.с.42-44) задоволено клопотання захисника від 12.01.2023 року (а.с.21-25) про призначення у справі судово-медичної токсикологічної експертизи з метою з`ясування наявності в біологічному матеріалі, який був відібраний 31.10.2022 під час медичного огляду ОСОБА_1 наркотичних речовин, що викликають наркотичне сп`яніння, яка не була проведена у зв`язку зі знищенням біологічного середовища ОСОБА_1 (а.с.60).
При цьому, матеріали цієї справи не містять відомостей про те, що захисник Антоненко І.М. раніше звертався з відповідним клопотання до суду першої інстанції.
Апеляційний суд також критично оцінює доводи апелянтів про те, суд першої інстанції безпідставно взяв до уваги відомості відеозапису з нагрудних камер поліцейських, оскільки такі твердження сторони захисту не узгоджуються з положеннями ст.251 КУпАП, згідно якої доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, судам слід врахувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого законом порядку, якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.
Аналізуючи послідовність дій працівників поліції, вбачається, що ними був зупинений транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , у якого було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим водія направлено до медичного закладу для проходження відповідного огляду, результат якого виявився позитивним, про що складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 222281 від 07.11.2022 року, що повністю відповідає вимогам вищенаведеної Постанови Пленуму Верховного Суду України.
Крім того, посилання ОСОБА_1 та його захисника на порушення працівниками поліції вимог ст. 254 КУпАП є необґрунтованим.
Відповідно до вимог цієї статті, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення.
Аналізуючи положення цієї статті апеляційний суд дійшов висновку про те, що протокол про адміністративне правопорушення може бути складений протягом двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи правопорушника, тобто виявлення всіх доказів, які підтверджують винуватість цієї особи.
Відповідно до відомостей протоколу вбачається, що подія за участю ОСОБА_1 відбулась 31.10.2022 року.
Цього ж дня, тобто 31.10.2022 року, ОСОБА_1 добровільно пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікаря фахівця.
31.10.2022 року лікар-нарколог заповнив висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 , яким було встановлено, що останній 31.10.2022 року перебував у стані наркотичного сп`яніння (а.с.5).
В матеріалах справи міститься повідомлення про запрошення до підрозділу патрульної поліції від 31.10.2022 року (арк. 4), відповідно до відомостей якого ОСОБА_1 був особисто повідомлений під розпис, що 07.11.2022 року о 100 год. 00 хв. він повинен з`явитись до Управління патрульної поліції за місцезнаходженням м. Харків, вул. Шевченка, 26, до інспектора Чушенко С.В.
07.11.2022 року інспектором Чушенко С.В., у зв`язку з отриманням висновку №1460 від 31.10.2022 року, було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 222281 від 07.11.2022 за участі ОСОБА_1 .
Отже, на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення у працівника поліції був офіційний документ, яким підтверджувався стан наркотичного сп`яніння водія ОСОБА_1 - це висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1460 від 31.10.2022 року.
Таким чином, твердження апелянтів про те, що протокол складений не протягом двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, є безпідставними, оскільки в день виявлення працівниками поліції такої особи, у них не було доказів перебування останнього у стані наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим ОСОБА_1 на 10 год. 00 хв. 07.11.2022 року до Управління патрульної поліції, а після надходження відповідного висновку був складений протокол про адміністративне правопорушення та з`явлення ОСОБА_1 до патрульної поліції, стосовно водія було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 222281 від 07.11.2022 року, з яким водія було ознайомлено працівником поліції, про що свідчить власноручний підпис ОСОБА_1 та його власноручних у відповідній графі протоколу (а.с.1).
За таких обставин, твердження апелянтів про незаконність дій працівників поліції також є необґрунтованими та суб`єктивними.
Крім того, суд зазначає, що законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння.
Зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей8,9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, апеляційний суд доходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена, є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом». Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705\12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.
Отже, доказів, які б спростовували правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не містять їх і матеріали справи. Порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які потягли необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.
Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України та притягнуто за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, а тому посилання апелянтів на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними.
З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання захисника Антоненка І.М. задовольнити, поновивши йому процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15 червня 2023 року.
Апеляційну скаргу захисника Антоненка І.М. залишити без задоволення, а постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15 червня 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                 С.К. Шабельніков