УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 січня 2024 року
м. Київ
справа № 333/7285/23
провадження № 51 -7880 ск 23
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 13 листопада 2023 року про відмову у відкритті апеляційного провадження,
встановив: 
Ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13 вересня 2023 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність заступника керівника другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Запоріжжя) Територіального управління Державного бюро розслідування ОСОБА_5 , зокрема щодо ненадання заявнику копії постанови про закриття кримінального провадження № 42022000000000611, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК, та наведено в ухвалі відповідні мотиви прийнятого рішення.  
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 13 листопада 2023 рокуна підставі ч. 4 ст. 399 КПК відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на зазначену ухвалу, оскільки вона подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку. 
У касаційній скарзі ОСОБА_4 порушує питання про перевірку ухвали апеляційного суду в касаційному порядку.
 
Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з наступних підстав.
Відповідно до ст. 129 КУ однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. 
Як неодноразово наголошував Верховний Суд, ст. 129 КУ гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного окремого судового рішення в межах кримінального провадження, у відповідності з чим КПК визначає, в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку (постанова Верховного Суду від 4 квітня 2019 року у справі №494/6/18). У постановах від 17 жовтня 2018 року (справа № 646/5552/17) та від 28 лютого 2019 року (справа № 161/4229/18), які стосувалися права на апеляційне оскарження ухвал слідчих суддів, Верховний Суд підкреслив, що «норми Конституції України та кримінального процесуального закону беззастережно гарантують право на апеляційне оскарження лише судового рішення, постановленого за наслідком розгляду справи (кримінального провадження в суді першої інстанції) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження).» 
В офіційному тлумаченні ч. 2 ст. 55 КУ, викладеному в Рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.
Відповідно до положень ст. 24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується його прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ч. 3 ст. 392 КПК в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.
Перелік ухвал слідчих суддів, які під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, передбачений ч. 3 ст. 307; ч. 1, ч. 2 ст. 309 КПК.
Скарги на інші ухвали слідчого судді, відповідно до положень ч. 3 ст. 309 КПК, оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Як слідує з долученої до касаційної скарги копії рішення апеляційного суду, 
ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді місцевого суду від 13 вересня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні його скарги на бездіяльність заступника керівника слідчого відділу щодо ненадання копії постанови про закриття кримінального провадження, тобто на рішення слідчого судді апеляційне оскарження якого не передбачено процесуальним законом.
Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Таким чином, суддя апеляційного суду, встановивши, що апеляційну скаргу було подано на судове рішення, яке відповідно до вимог КПК не підлягає апеляційному оскарженню, згідно з положеннями ч. 4 ст. 399 цього Кодексу, обґрунтовано відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 , навівши достатні мотиви на обґрунтування такого рішення, з яким погоджується і колегія суддів касаційного суду. Підстави для задоволення касаційної скарги ОСОБА_4 відсутні.
З урахуванням наведеного, Верховний Суд дійшов висновку, що ухвала апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження постановлена відповідно до вимог кримінального процесуального закону.
Пунктом 2 ч. 2 ст. 428 КПК передбачено, що суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає. 
Враховуючи викладене, з касаційної скарги та доданої до неї копії оскаржуваної ухвали апеляційного суду колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення, а тому на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПКу відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Враховуючи наведене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_4 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 13 листопада 2023 рокупро відмову у відкритті апеляційного провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                      ОСОБА_2                                 ОСОБА_3