РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2024 року 
м. Рівне

Справа № 569/6616/23
Провадження № 22-ц/4815/147/24

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:   
судді доповідача – Шимківа С.С.,
суддів: –   Ковальчук Н.М., Хилевича С.В.,
учасники справи: 
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – ОСОБА_2 ,
третя особа, без самостійних вимог 
на предмет спору: – відділ державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 22 листопада 2023 року (ухвалене у складі судді Харечка С.П.) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа без самостійних вимог на предмет спору: відділ державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про звільнення від сплати заборгованості за аліментами, -

       в с т а н о в и в :

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 31 жовтня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа без самостійних вимог на предмет спору: відділ державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про звільнення від сплати заборгованості за аліментами відмовлено.
08 листопада 2023 року представником ОСОБА_2 – адвокатом Іващенко І.І. подано заяву про ухвалення додаткового рішення у справі та стягнення правничої допомоги в розмірі 5000 гривень.
Заява мотивована тим, що ОСОБА_2 понесла судові витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 5000 грн, що підтверджується: копію Договору про надання правової допомоги № 1/2 від 22.05.2023 року укладеного між ОСОБА_2 та Адвокатським бюро "Іващенко Ірини", Додатковою угодою №1 до договору про надання правової допомоги №1/2 від 22.05.2023 р.; Актом приймання-передачі послуг від 06.11.2023 року між ОСОБА_2 та Адвокатським бюро "Іващенко Ірини", в якому загальна вартість винагороди Адвокатського бюро склала 5000 грн; Квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № ПН1049 від 06.11.2023 року на суму 3000 грн.; Квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № ПН2354 від 22.05.2023 року на суму 2000грн.
Додатковим рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 22 листопада 2023 року заяву представника відповідача адвоката Іващенко Ірини Ігорівни про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа без самостійних вимог на предмет спору: відділ державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про звільнення від сплати заборгованості за аліментами задоволено
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.
Рішення вмотивовано тим, що вирішуючи питання про відшкодування витрат на правову допомогу при розгляді справи в суді, суд приймає до уваги обставини справи, умови укладеного договору про надання правової допомоги, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи; час, витрачений представником на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значення справи для сторони, та вважає, що стягнення витрат за надання професійної допомоги, які відповідач понесла підлягають до задоволення, а саме стягнення з позивача витрат на правову допомогу в розмірі 5000 грн.
Не погоджуючись із додатковим рішенням місцевого суду, 01 грудня 2023 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати додаткове рішення Рівненського міського суду від 22 листопада 2023 року.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги, а рішення суду без змін.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша-друга статті 133 ЦПК України).
Відповідно до статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України);
2)визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України)
3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).
Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Наведене правове обґрунтування надає можливість суду ефективно захистити порушені права заявника, забезпечити реалізацію принципу цивільного судочинства – відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, але у порядку, передбаченому законом.  
Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18).
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу заявником надано: 
       1) копію Договору про надання правової допомоги №1/2 від 22.05.2023 року укладений між ОСОБА_2 та Адвокатським бюро "Іващенко Ірини", 
       2) Додаткову угоду №1 до договору про надання правової допомоги №1/2 від 22.05.2023 р. в якому вартість послуг зазначена: за складання та подачу відзиву на позовну заяву у справі №569/6616/23 у розмірі 2000 грн.; складання та подача клопотання про витребування доказів у справі №569/6616/23 у розмірі 500грн.; складання та подача заяви про доручення доказів до матеріалів справи №569/6616/23 у розмірі 500грн.; участь у судовому засіданні за 1 судове засідання – 500 грн.
3) Акт приймання-передачі послуг від 06.11.2023 року між ОСОБА_2 та Адвокатським бюро "Іващенко Ірини", в якому загальна вартість винагороди Адвокатського бюро склала 5000 грн.
4) Квитанцію до платіжної інструкції на переказ готівки №ПН1049 від 06.11.2023 року на суму 3000 грн., 
5) Квитанцію до платіжної інструкції на переказ готівки №ПН2354 від 22.05.2023 року на суму 2000 грн.
Тобто, представником відповідача надано всі необхідні документи, які передбачені ч.3 ст.137, ст. 141 ЦПК та в термін відповідно до вимог ч.8 ст.141 ЦПК України.
При визначенні суми відшкодування витрат на правову допомогу суд виходив з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
З огляду на зазначене, суд першої інстанції правомірно стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені нею витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 грн.
Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано. Доводи апеляційної скарги апеляційним судом оцінюються критично, оскільки зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував. 
За наведених обставин, апеляційного суду приходить до переконання про те, що оскаржуване додаткове рішення постановлене місцевим судом з дотриманням норм процесуального права, судом першої інстанції в повній мірі з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а тому апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненнський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення, а додаткове рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 22 листопада 2023 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3ст. 389 ЦПК України.

Суддя доповідач Шимків С.С.

Судді: Ковальчук Н.М.

Хилевич С.В.