ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

18 січня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 160/17478/23	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Бишевської Н.А. (доповідач),
                               суддів:  Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,     
за участю секретаря судового засідання Темченко Є.П., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в  режимі відеоконференції
апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2023 року
у справі №160/17478/23
за позовом ОСОБА_1 
до Міністерства оборони України
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 
про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,- 

ВСТАНОВИВ:

 18  липня 2023 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,  в якому просила:
- визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України у питанні включення позивачки до кола осіб, що мають право на одноразову грошову допомогу у зв`язку із загибеллю військовослужбовця ОСОБА_5 на підставі ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» як члена сім`ї (жінки, що проживала з чоловіком однією сім`єю без реєстрації шлюбу) військовослужбовця ОСОБА_5 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час виконання службових обов`язків по захисту Батьківщини;
- визнати позивачку членом сім`ї (жінка, що проживала з чоловіком однією сім`єю без реєстрації шлюбу) військовослужбовця ОСОБА_5 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час виконання службових обов`язків по захисту Батьківщини;
- зобов`язати Міністерство оборони України включити позивачку до кола осіб, що мають право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця ОСОБА_5 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час виконання службових обов`язків по захисту Батьківщини як члена його сім`ї (жінки, що проживала разом з чоловіком однією сім`єю без реєстрації шлюбу);
- зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити позивачці одноразову грошову допомогу на підставі Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» як члену сім`ї (жінці, що проживала разом із чоловіком однією сім`єю без реєстрації шлюбу) ОСОБА_5 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 під час виконання службових обов`язків по захисту Батьківщини.
Позовні вимоги обґрунтовані безпідставним невизнанням факту спільного  проживання та ведення спільного побуту позивачки та її цивільного чоловіка (військовослужбовця, що згинув). Позивачка зазначає, що звернулась з заявою про отримання одноразової грошової допомоги, надавши всі необхідні документи, проте отримала відмову мотивовану відсутністю доказів спільного проживання з загиблим військовим.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2023 року у справі №160/17478/23 в задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії – відмовлено.
Судом встановлено, що відповідач - Міністерство оборони України не отримувало заяву позивачки про виплату одноразової грошової допомоги, Міністерством оборони України рішень щодо виплати одноразової грошової допомоги позивачці не приймалося, а судовому захисту підлягають тільки порушені права. Відтак, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивачки є передчасними та не підлягають задоволенню.
Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, згідно якої скаржниця просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2023 року у справі №160/17478/23, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. 
Скаржниця вважає, що структурний підрозділ відповідача бездіяльністю обмежив можливість подальшого розгляду заяви скаржниці про призначення одноразової грошової допомоги комісією Міністерства оборони. Вважає, що суд першої інстанції всупереч приписам порядку №45 фактично визначив право РТЦК встановлювати відсутність у скаржниці права на отримання допомоги, без розгляду цього питання комісією Міністерства оборони України. Зазначає, що суд безпідставно визнав відсутність порушення прав скаржниці Криворізьким РТЦК як структурним підрозділом Міністерства оборони України. Крім того, суд першої інстанції не надав оцінки аргументам позивачки щодо визнання її членом сім`ї загиблого, права на отримання соціального захисту, не визначив у рішенні ефективного способу доведення тієї обставини, що ОСОБА_6  була членом сім`ї загиблого згідно приписів ст. 3 Сімейного кодексу України та має право на отримання одноразової грошової допомоги. Вважає, що в тому числі рішенням суду першої інстанції створені умови, за яких скаржниця фактично не має доступу до правосуддя.
У відзиві на апеляційну скаргу, відповідач зазначає, що  Міністерство Оборони є  центральним  органом виконавчої влади  і військового  управління, у підпорядкуванні якого  перебувають Збройні сили України. Міністерство Оборони,  Криворізький  районний територіальний  центр  комплектування  та соціальної підтримки, Дніпропетровський  обласний  територіальний  центр комплектування  та соціальної підтримки є різними  юридичними особами  та суб`єктами владних повноважень. З огляду на зазначене, відповідач вважає хибною позицію позивачки, що  так як вона зверталася до  Криворізького  районного територіального  центру  комплектування  та соціальної підтримки, то це  на її думку  слідує трактувати як  звернення до структурного підрозділу Міністерства Оборони України. Крім того, з посиланням  на окремий порядок  і умови призначення  та виплати  одноразової  грошової допомоги, відповідач зазначає, з огляду на встановлені обставини справи,  позивачкою  до  районного територіального центру  комплектування та соціальної  підтримки  повного комплекту  документів   не надано.
У судовому засіданні представниками сторін підтримано визначені по справі правові позиції сторін, надано пояснення та заперечення щодо доводів апеляційної скарги.  
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши представників сторін,  колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, та зазначає:
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 –    ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 .
25 лютого 2022 року ОСОБА_5 був призваний на військову службу під час мобілізації на особливий період, що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_2 .
Витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_3 №2 від 26 лютого 2022 року (по стройовій частині), молодший сержант ОСОБА_5 , призваний Апостолівським районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки Дніпропетровської області 26 лютого 2022 року, на посаду "командир відділення 1 протитанкового відділення протитанкового взводу військової частини НОМЕР_3 ".
Витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) №10 від 29 березня 2022 року встановлено виключення зі списків військової частини та всіх видів забезпечення з 29.03.2022 року молодшого сержанта ОСОБА_5 , командира першого протитанкового відділення протитанкового взводу військової частини НОМЕР_3 Збройних Сил України, який загинув внаслідок бойового зіткнення з противником в районі виконання бойових завдань у населеному пункті Мала Шестерня Херсонської області 14.03.2022 року.
Вказаним наказом визначено, що смерть пов`язана з виконанням обов`язків військової служби при участі в бойових діях в районі виконання бойових завдань за призначенням.
У вказаному наказі позивачка – ОСОБА_1 зазначена дружиною загиблого.
Згідно з актом службового розслідування, затвердженим командиром військової частини НОМЕР_4 від 16 квітня 2022 року, встановлено, що ОСОБА_5 загинув під час виконання бойового завдання, пов`язаного із захистом Батьківщини, недоторканості та територіальної цілісності України.
Крім того, смерть ОСОБА_5 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 о 15-30 під час руху на бойовій позиції поблизу населеного пункту Мала Шестерня Херсонської області внаслідок обстрілу з танків супротивника, підтверджується повідомленням №2124.
Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 , яке видане 21 березня 2022 року Апостолівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), зафіксовано факт смерті ОСОБА_5 .
Довідкою про причину смерті та лікарським свідоцтвом про смерть №766 від 17 березня 2022 року зазначено причину смерті: ушкодження внаслідок військових дій від інших вибухів та осколків.
16 січня 2023 року представниця позивачки звернулася до Криворізького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки з заявою, в якій просила призначити та виплатити позивачці одноразову грошову допомогу, як члену сім`ї загиблого військовослужбовця, ОСОБА_5 .
Листом Т.в.о. начальника Криворізького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №690 від 25 січня 2023 року представницю позивачки повідомлено, що за результатом розгляду вказаної заяви позивачці потрібно встановлення факту проживання однією сім`єю з громадянином ОСОБА_5 , яке має юридичне значення.
Після встановлення факту проживання однією сім`єю з загиблим військовослужбовцем ОСОБА_5 по рішенню суду вона матиме право на соціально-правові гарантії.
Позивачка вважаючи протиправною бездіяльність Міністерства оборони України у вирішенні питання визначення членом сім`ї військовослужбовця та призначення їй одноразової грошової допомоги відповідно до статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», звернулася до суду за захистом своїх прав.
Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги  та залишаючи його без змін,  колегія суддів виходить із такого.
Згідно з приписами статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно з положеннями статті 41 Закону України від 25.03.1992 №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Згідно з частиною 1 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»   одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Відповідно до підпункту 1 пункту 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця (крім військовослужбовця строкової служби) під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.
Частиною 9 статті 16-3 вказаного Закону визначено, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
Суд першої інстанції вірно послався   на Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975.
Судом зазначено, що згідно з пунктом 3 Порядку №975, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги   у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста -  є дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть. Пунктом 10 Порядок №975 встановлено, що члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), такі документи: заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги; витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу); витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.
До заяви додаються копії документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства; свідоцтва про смерть військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста; свідоцтва про народження військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - для виплати одноразової грошової допомоги батькам загиблого (померлого); свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові); документів (відповідних сторінок за наявності), що посвідчують особу (паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту) членів сім`ї, з даними про прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) особи, до яких внесено відомості про реєстрацію місця проживання, та довідку про реєстрацію місця проживання (у разі коли відомості про реєстрацію місця проживання до таких документів не внесені); свідоцтва про народження дитини - для виплати одноразової грошової допомоги дитині: документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстрації номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою); рішення районної, районної у м.Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування.
Матеріалами справи підтверджується, що 16 січня 2023 року представниця ОСОБА_1 зверталась до Криворізького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки із заявою, в якій просила розглянути питання щодо виплати позивачці одноразової грошової допомоги по загибелі   ОСОБА_5 , . До  заяви долучались документи, що підтверджують факт спільного проживання, існування спільного побуту, взаємних прав та обов`язків ОСОБА_1 та загиблого .
Листом Т.в.о. начальника Криворізького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №690 від 25 січня 2023 року представницю позивачки повідомлено, що за результатом розгляду вказаної заяви ОСОБА_1  потрібно встановлення факту проживання однією сім`єю з загиблим.
Після  доведення  громадянкою ОСОБА_1 факту проживання однією сім`єю з загиблим,  по рішенню суду, позивачка   матиме право на соціально- правові гарантії, передбачені  чинним  законодавством,   зазначено  у відповіді на заяву. Зазначена відмова, оформлена у вигляді листа Криворізького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, позивачкою до суду не  оскаржувалась. 
Відмовляючи у задоволенні апеляційної скарги, судова колегія   зазначає, що  дана відповідь, підготовлена  Т.в.о. начальника Криворізького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки  стала підставою    ОСОБА_1 для звернення до суду  саме до Міністерства Оборони України з  вимогами, викладеними  у позовній заяві. Серед  вимог зазначалося  визнання протиправною  бездіяльності  Міністерства Оборони України у питанні включення  позивачки до кола осіб , що мають право на  одноразову грошову допомогу у зв`язку із загибеллю  особи, з якою проживали однією сім`єю, а також, серед іншого,   питання  визнання  позивачки членом  сім`ї загиблого . 
Суд першої інстанції, відмовляючи у  задоволенні позову,  вказав, що  Міністерство оборони України не отримувало заяву ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги, Міністерством оборони України рішень щодо виплати або відмови  у виплаті   одноразової грошової допомоги позивачці не приймалося, а судовому захисту підлягають тільки порушені права,  тому  суд дійшов  висновку, що позовні вимоги   є передчасними та   задоволенню не підлягають.
З огляду на матеріали справи, отримані в процесі судового розгляду пояснення представників, враховуючи, що доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, апеляційна скарга не містить, судова колегія за  результатами  перегляду рішення суду  погоджується з  тим, що підстав для  задоволення заявленого позову ОСОБА_1  до Міністерства Оборони України, суд не мав.
Міноборони є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику з питань національної безпеки у воєнній сфері, сфері оборони і військового будівництва. Міноборони є органом військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили.
Міністерство оборони України не має повноважень щодо визнання позивачки членом сім`ї загиблого військовослужбовця та включення її до кола осіб, що мають право на одноразову грошову допомогу, а уповноважене приймати рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги на підставі поданих заявником документів. 
Доводи та аргументи апеляційної скарги щодо того, що Криворізький районний територіальний центр  комплектування та соціальної підтримки  є структурним підрозділом Міністерства Оборони не  знайшли свого підтвердження, зазначені  органи є  різними юридичними особами  та суб`єктами владних повноважень.
З огляду на вищевикладене, згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права.
Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд 

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу   ОСОБА_1  – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2023 року у справі №160/17478/23 – залишити без змін.
        Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках  та строки передбачені ст.ст.328,329 КАС України. 
   
Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко