ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
14 лютого 2024 року           справа №200/4231/23 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі  колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Блохіна А.А., Казначеєва Е.Г., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 3 жовтня 2023 року у справі № 200/4231/23 (головуючий І інстанції Чучко В.М.) за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-
                                                              В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач) про: визнання протиправною бездіяльності щодо ненарахування та невиплати грошового забезпечення включно зі збільшеною додатковою винагородою, передбаченою постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», військовослужбовця ОСОБА_3 його дружині ОСОБА_2 , за період його зникнення безвісти, а саме з 11 грудня 2022 року по день виключення ОСОБА_3 з особового складу військової частини; зобов`язання нарахувати та виплатити ОСОБА_2 грошове забезпечення включно зі збільшеною додатковою винагородою відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», чоловіка військовослужбовця Збройних Сил України ОСОБА_3 за період його зникнення безвісти, а саме з 11 грудня 2022 року по день виключення його з особового складу військової частини, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 року № 884 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовцям, захоплених в полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх».
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 03.10.2023 року позов задоволено частково: визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування і невиплати грошового забезпечення військовослужбовця ОСОБА_3 його дружині ОСОБА_2 , з 11 грудня 2022 року; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити грошове забезпечення військовослужбовця ОСОБА_3 його дружині ОСОБА_2 , з 11 грудня 2022 року; в іншій частині позовних вимог - відмовлено.
Відповідачем подано апеляційну скаргу на рішення суду, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове рішення про відмову у задоволені позову через порушення норм матеріального, процесуального права.
Апелянт зазначив, що суд першої iнстанцii дiйшов до висновку, що позивач має право на отримання грошового забезпечення вiйськовослужбовця ОСОБА_3 за перiод його зникнення безвiстi, а саме з 11.12.2022  року та на невизначений термін. Цей висновок суперечить визнаним та не спростованим судом обставинам справи:
- особисто позивачем у позовнiй заявi зазначено, що 16.06.2023 року позивачем отриманi матерiали службового розслiдування, за результатами якого її чоловiка визнано таким, що загинув пй час бойових дiй;
- позивачем визнається, що 31.03.2023 року складено Акт про настання смерті ОСОБА_3 № 1172, причина смерті: вогнепальнi осколковi поранення;
- позивачем у позовi зазначено, що листом вiд 30.06.2023 року № 616 вiдповiдач повiдомив позивача, що ОСОБА_3 знятий з ycix видiв забезпечення з 11.12.2022 року у зв`язку з загибеллю;
- судом встановлено, що наказом командира вiйськової частини НОМЕР_1 вiд 21 березня 2023 року № 1647 «Про призначення службового розслiдування стосовно загибелi солдата ОСОБА_3 розпочате службове розслiдування, пiд час проведеного якого встановлено, що 11.12.2022 року солдат ОСОБА_3 виконував бойове завдання по вiдбиттю збройної агресiї РФ. Внаслiдок близького вибуху артилерiйського снаряду солдат ОСОБА_3 отримав множиннi осколковi поранення. Травми виявились несумiсними з життям;
- судом встановлено, що, вiдповiдно до Акту про настання cмерті солдата ОСОБА_3 вiд 31.03.2023 року № 1172, складеного в присутностi свiдкiв - старшого солдата ОСОБА_7 та старшого солдата ОСОБА_4 причиною cмepтi встановлено: вогнепальнi осколковi поранення, травми виявилась не сумiсними з життям;
- судом встановлено, що листом вiд 30 червня 2023 № 616 вiдповiдач повiдомив позивача, що ОСОБА_3 знятий з ycix видiв забезпечення з 11.12.2022 року у зв`язку з загибеллю. 
Станом на 30.06.2023 року наказу про виключення зi спискiв особового складу частини у зв`язку з загибеллю немає (вiдсутне свiдоцтво про смерть). Bci належнi йому кошти будуть виплаченi спадкоємцям пiсля виключення зi спискiв особового складу.
За матерiалами справи судом встановлено беззаперечний факт загибелi ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Висновки суду про те, що ОСОБА_3 вважається по теперiшнiй час зниклим безвiсті, не відповiдає обставинам справи.
Застосування судом нормативного акту, що не пiдлягав застосуванню та незастосування нормативного акту, що пiдлягав застосуванню, потягло за собою неправильне вирiшення судом справи.
Посилаючись на положення Порядку № 260, суд його не застосовує при винесеннi рiшення. Замість цього суд застосовує положення Порядку виплати грошового забезпечення сiм`ям вiйськовослужбовцiв, захоплених у полон або заручниками. а також iнтернованих у нейтральних державах або безвiсно вiдсутнiх, затвердженого КМУ вiд 30 листопада 2016 року № 884, стягуючи грошове забезпечення загиблого ОСОБА_3 за перiод з дати його загибелi, встановленої судом при розглядi справи (11.12.2022 року), до дати виключення його зi спискiв вiйськової частини (тобто кiнцевий строк судом не визначений). Вiдповiдач вважає, що Порядок № 884 не може буги застосований до правовiдносин, що виникли внаслiдок загибелi ОСОБА_3 , бо встановлює права iнших суб`єктiв правовiдносин, нiж рідні (близькi люди) загиблого.
Тривалі строки проведення службового розслiдування та збiльшення cтроків повiдомлення родичiв про факт загибелi викликано об`єктивними обставинами. Бiльш пiзнiй строк повідомлення рідних про дату та факт загибелі вiйськовослужбовця  не впливає на фактичну дату його смерті (загибелi).
Представником позивача подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити у її задоволенні.
Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, який листом повідомив, що зазначена справа зареєстрована через «ЄСІТС», тому в паперовому вигляді відсутня, електронну картку справи можна отримати, витребував справу з ЦБД КП «Діловодство спеціалізованого суду».
За ч.ч. 1, 4 ст. 18 КАС України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
За пп. 15 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі (пп. 15.1); розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі (пп. 15.3).
Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).
Процесуальні та інші документи і докази в паперовій формі зберігаються в додатку до справи в суді першої інстанції та у разі необхідності можуть бути оглянуті учасниками справи чи судом першої інстанції або витребувані судом апеляційної чи касаційної інстанції після надходження до них відповідної апеляційної чи касаційної скарги (ч. 10 ст. 18 КАС України).
За пп. 5.2 п.5 розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, електронна копія паперового документа - документ в електронній формі, що містить візуальне подання паперового документа, отримане шляхом сканування (фотографування) паперового документа. Відповідність оригіналу та правовий статус електронної копії паперового документа засвідчуються кваліфікованим електронним підписом особи, що створила таку копію.
Апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі «Електронний суд».
Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, відзиву, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
ОСОБА_2 є дружиною ОСОБА_3 , відносно якого наявна інформація щодо загибелі під час бойових дій із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил Російської Федерації на території Донецької області.
Згідно витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (про стройовій частині) від 21.03.2022 року № 80  солдата ОСОБА_3 , який прибув з ІНФОРМАЦІЯ_1, зараховано  на посаду стрільця-санітара 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 6 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .
Згідно витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (про стройовій частині) від 11.12.2022 року № 346 солдата ОСОБА_3 призначено  на посаду командира бойової машини  2 механізованого відділення 3 механізованого взводу 5 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .
17.12.2022 року до Першого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 від заступника командира військової частини НОМЕР_1 надійшло повідомлення про те, що солдат ОСОБА_3 після виконання бойового завдання із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф в районі населеного пункту с. Верхньокам`янське Донецької області, 11.12.2022 року зник безвісті.
22 грудня 2022 року позивачем на ім`я командира ВЧ НОМЕР_1 через перший відділ ІНФОРМАЦІЯ_3 подана заява щодо виплати грошового забезпечення її чоловіка ОСОБА_3 , передбачених частиною шостою 6 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
На заяву позивача відповідачем відповіді не надано.
05 січня 2023 року до Генерального штабу ЗСУ (для Військової частини НОМЕР_1 ) представником позивача направлений адвокатський запит №05-01/1/2023 щодо надання копій матеріалів службового розслідування та рішення щодо виплати або відмову у виплаті грошового забезпечення.
Листом від 24 січня 2023 року №1314/2/56/100/507 Військова частина НОМЕР_3 (оперативне командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 ») повідомила, що військова частина, де проходив службу ОСОБА_5 , на даний момент виконує завдання з відбиття збройної агресії росії, знаходиться в іншому оперативному підпорядкуванні, що унеможливлює надходження інформації у визначені терміни. За інформацією, отриманою від військової частини, наразі триває службове розслідування за фактом зникнення безвісти військовослужбовця. З отриманням висновків службового розслідування буде прийнято рішення щодо виплати або відмову виплати грошового забезпечення ОСОБА_2 .
24 березня 2023 року направлений адвокатський запит №24-03/1/2023 до Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (для військової частини НОМЕР_1 ) щодо надання матеріалів службового розслідування та рішення щодо виплати або відмову виплати грошового забезпечення ОСОБА_2 .
Листом від 4 квітня 2023 року №1314/2/56/100/2436 Оперативне командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » повідомило позивача, що адвокатський запит перенаправлений до військової частини для надання відповіді.
У зв`язку з тим, що станом на 7 червня 2023 року Акт про результати службового розслідування та рішення щодо виплати/відмову у виплаті грошового забезпечення позивачем отримані не були, 7 червня 2023 року направлено звернення до Кабінету Міністрів України, Міністерства оборони України, Генерального штабу ЗСУ, оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».
16 червня 2023 року позивач отримала від першого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 результати службового розслідування, однак рішення щодо виплати/відмову у виплаті грошового забезпечення не отримані.
Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 21 березня 2023 року № 1647 «Про призначення службового розслідування стосовно загибелі солдата ОСОБА_6 » розпочате службове розслідування.
Під час проведеного службового розслідування встановлено, що 11.12.2022 року солдат ОСОБА_3 виконував бойове завдання по відбиттю збройної агресії РФ. Внаслідок близького вибуху артилерійського снаряду солдат ОСОБА_3 отримав множинні осколкові поранення. Травми виявились несумісними з життям. У зв`язку зі шквальним вогнем з різних видів озброєння по особовому складу підрозділу та значною кількістю втрат особового складу, бойову позицію було втрачено. Після повернення бойової позиції під контроль Збройних Сил України, при дослідженні позицій та прилеглої території, тіло солдата ОСОБА_3 знайдено не було. 
Згідно акту про настання смерті солдата ОСОБА_3 від 31.03.2023 року №1172, складеного в присутності свідків: старшого солдата ОСОБА_7 та старшого солдата ОСОБА_4 , причиною смерті  встановлено: «Вогнепальні осколкові поранення». Травми виявилась не сумісними з життям.
Згідно витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 №1285 від 30.03.2023 року «Про підсумки службового розслідування стосовно загибелі солдата ОСОБА_6 » вважати загибель командира бойової машини-командира 2 механізованого відділення 3 механізованого взводу 5 механізованої роти 2 механізованого батальйону солдата ОСОБА_6 такою, що настала під час бойових дій із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил російської федерації на території Донецької області, та захисту Батьківщини.
На підставі витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13.12.2022 року № 348 солдата ОСОБА_3 , гранатометника 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу 5 механізованої роти 2 механізованого батальйону, відповідно до підпункту 14 пункту 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, нижчепойменованих осіб військової частини НОМЕР_1 , увільнено від займаних посад та зарахувати у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 , якщо військовослужбовці відсутні понад десять діб - до повернення військовослужбовців у військову частину (у разі неприйняття іншого рішення про проходження ними військової служби) або до дня набрання чинності рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми чи оголошеними померлими.
Листом від 30 червня 2023 № 616 відповідач повідомив позивача, що ОСОБА_3 знятий з усіх видів забезпечення з 11.12.2022 року у зв`язку з загибеллю. Станом на 30.06.2023 року наказу про виключення зі списків особового складу частини у зв`язку з загибеллю немає (відсутнє свідоцтво про смерть). Всі належні йому кошти будуть виплачені спадкоємцям після виключення зі списків особового складу.
Вважаючи бездіяльність відповідача щодо невиплати грошового забезпечення військовослужбовця ЗСУ ОСОБА_3 його дружині, включно зі збільшеною додатковою винагородою відповідно до Постанови № 168 за весь період його зникнення безвісти, починаючи з 11.12.2022 до дня виключення його зі списків протиправною, позивач звернулась до суду з даним позовом.
Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Згідно ст. 2 Закону № 2011-XII ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.
За ч. 1-4 статті 9 Закону № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України. Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.
За приписами частини 6 статті 9 Закону № 2011-XII за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України. Дія цього пункту не поширюється на військовослужбовців, які добровільно здалися в полон, самовільно залишили військові частини (місця служби) або дезертирували зі Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.
Грошове забезпечення виплачується таким членам сімей військовослужбовців:
дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Виплата грошового забезпечення цим членам сімей здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців або їх звільнення, або визнання їх у встановленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини.
У разі індексації грошового забезпечення, в тому числі додаткового та інших видів грошового забезпечення, військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів грошове забезпечення членам сімей військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, виплачується з урахуванням такої індексації - з дня прийняття рішення про проведення такої індексації.
Порядок та умови перерахунку розміру грошового забезпечення, в тому числі додаткового та інших видів грошового забезпечення, військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затверджено наказом Міністерства оборони України від 7 червня 2018 року № 260 (далі - Порядок № 260).
Розділом XXX Порядку № 260 передбачено виплату грошового забезпечення в разі захоплення в полон чи заручниками, смерті (загибелі) військовослужбовців або якщо вони визнані безвісно відсутніми чи оголошені померлими, за п. 1 якого у разі смерті (загибелі) військовослужбовця належне, але не отримане ним до дня смерті (загибелі) грошове забезпечення (у тому числі за весь місяць, у якому військовослужбовець помер (загинув)) виплачується військовою частиною, в якій перебував на грошовому забезпеченні військово-службовець, дружині (чоловіку), а в разі якщо її (його) немає, - повнолітнім дітям, які проживали разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі та не мають дітей.
Грошове забезпечення, в тому числі одноразові додаткові види грошового забезпечення, право на які у військовослужбовця виникло включно до дня його загибелі (смерті) або до дня визнання його судом безвісно відсутнім, оголошення померлим, виплачується зазначеним в пункті 1 цього розділу членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - спадкоємцям за їх зверненням на підставі наказу командира військової частини про виплату. Грошове забезпечення зазначеним особам виплачується, якщо звернення за одержанням надійшло до закінчення трьох років із дня смерті (загибелі) військовослужбовця або з дня набрання законної сили рішенням суду про визнання військовослужбовця безвісно відсутнім, оголошення померлим (п. 2 розділу XXX Порядку № 260).
Грошове забезпечення військовослужбовцям, захопленим у полон або заручниками (крім військовослужбовців, які здалися в полон добровільно), а також інтернованим в нейтральних державах або безвісно відсутнім, виплачується відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 року № 884, військовою частиною, в якій перебував на грошовому забезпеченні військовослужбовець  (п. 3 розділу XXX Порядку № 260).
Механізм виплати грошового забезпечення, в тому числі додаткових та інших видів грошового забезпечення, сім`ям військовослужбовців Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Держспецтрансслужби та Держспецзв`язку, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх визначає Порядок виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 року № 884 (далі - Порядок № 884).
Під терміном «безвісно відсутній військовослужбовець» слід розуміти зниклого безвісти під час захисту Вітчизни військовослужбовця, щодо якого понад 15 днів відсутні відомості про місце його перебування, крім відомостей про самовільне залишення військової частини або місця служби (п. 2 Порядку № 884).
За п. 3 Порядку № 884 за військовослужбовцями зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення (далі - грошове забезпечення) з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення.
За п. 4 Порядку № 884 виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації).
До заяви додаються: копії сторінок паспорта повнолітніх членів сім`ї з даними про прізвище, ім`я та по батькові і реєстрацію місця проживання (перебування); довідка про реєстрацію місця проживання (перебування) членів сім`ї (у разі відсутності такої інформації в паспорті); копія свідоцтва про шлюб (у разі наявності); копії свідоцтв про народження дітей (у разі наявності); копія документа, що засвідчує реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (для осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це контролюючому органу і мають відмітку в паспорті, - копія сторінки паспорта з такою відміткою).
Згідно п.п. 5, 6 Порядку № 884 командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) розглядає протягом 15 днів подані документи та приймає рішення щодо виплати або відмови у виплаті грошового забезпечення, про що повідомляється заявнику в письмовій формі.
У рішенні про відмову у виплаті грошового забезпечення обов`язково зазначаються підстави для такої відмови.
Командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) приймає рішення про відмову у виплаті у разі: подання заяви особами, що не зазначені в пункті 7 цього Порядку; подання не в повному обсязі документів, зазначених у пункті 4 цього Порядку; подання заяви з порушенням строків, визначених абзацами шостим і сьомим пункту 6 цього Порядку; з`ясування в установленому законодавством порядку обставин щодо добровільної здачі військовослужбовця в полон, самовільного залишення військової частини (установи, організації), місця служби або дезертирування.
Прийняття рішення про відмову у виплаті грошового забезпечення у зв`язку з поданням не в повному обсязі документів не позбавляє заявників права звернутися до командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації) повторно після усунення причин, що стали підставою для відмови у виплаті.
Рішення про відмову у виплаті грошового забезпечення може бути оскаржено у судовому порядку.
Виплата грошового забезпечення здійснюється щомісяця на підставі наказів командирів (начальників, керівників) військових частин (установ, організацій) членам сімей:
військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, інтернованих у нейтральних державах, - до дня їх звільнення включно;
військовослужбовців, безвісно відсутніх, - до дня набрання законної сили рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми або оголошення померлими.
Виплата грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, їх інтернування або звільнення, або визнання їх в установленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця із списків особового складу військової частини (установи, організації).
Виплата грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців здійснюється у разі, коли заява про його виплату надійшла до військової частини (установи, організації): до дня звільнення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, інтернованих у нейтральних державах; протягом трьох років з дня набрання законної сили рішенням суду про визнання військовослужбовців безвісно відсутніми або оголошення померлими, але не пізніше ніж до дня набрання законної сили рішенням суду про скасування рішення про визнання їх безвісно відсутніми або оголошення померлими.
Отже, виплата грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, їх інтернування або звільнення, або визнання їх в установленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими та не більше ніж до дня виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини.
За матеріалами справи після отримання позивачем повідомлення від 17.12.2022 року про те, що її чоловік, солдат ОСОБА_3 після виконання бойового завдання із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф в районі населеного пункту с. Верхньокам`янське Донецької області, 11.12.2022 року зник безвісті, 22 грудня 2022 року вона звернулась до командира ВЧ НОМЕР_1 через перший відділ ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою щодо виплати грошового забезпечення її чоловіка ОСОБА_3 передбачених частиною шостою 6 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», проте, всупереч вимогам, передбаченим Порядком № 884 командир Військової частини НОМЕР_1 , не прийняв рішення за результатами розгляду поданої позивачем заяви, доказів протилежного суду не надано.
При цьому, у відповідності до п. 6 Порядку № 884 відомості щодо визнання ОСОБА_3 в установленому законом порядку безвісно відсутнім чи померлим в матеріалах справи відсутні; також, він не є виключений зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 , що не заперечується відповідачем.
Крім того, позивачем, як дружиною ОСОБА_3 , в повній мірі дотримано процедури звернення до відповідача, передбаченого Порядком № 884, з метою виплати їй його грошового забезпечення.
Приймаючи до уваги, що Порядком № 884 передбачений чіткий механізм дій щодо виплати грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців до моменту встановлення відповідного факту, підсумовуючи викладені обставини, а також норми чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність виходу за межі позовних вимог та зміну способу захисту порушеного права шляхом визнання протиправними дій щодо ненарахування і невиплати грошового забезпечення військовослужбовця ОСОБА_3 його дружині ОСОБА_2 з 11 грудня 2022 року; зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити грошове забезпечення військовослужбовця ОСОБА_3 його дружині ОСОБА_2 з 11 грудня 2022 року.
За п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Відповідно до ч.1  ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Крім того, апеляційний суд враховує доданий представником позивача до відзиву на апеляційну скаргу лист командування Сухопутних військ ЗСУ від 02.12.2023 року № 765/4//1451, яким повідомлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 25.11.2023 №4429 солдата ОСОБА_3 визнано таким, що зник безвісти, інші документи обліку приведено у відповідність до встановленого статусу. Рішення командира військової частини НОМЕР_1 від 10.08.2023 року № 2945 про відмову ОСОБА_2 у виплаті грошового забезпечення її зниклого безвісти чоловіка скасовано у зв`язку зі зміною статусу його обліку, питання виплати належного горошового забезпечення буде врегульоване в грудня 2023 року.
Таким чином, командуванням Сухопутних військ Збройних сил України після проведення службового розслідування відносно командування військової частини НОМЕР_1 встановлені протиправні дії щодо надання ОСОБА_3 статусу загиблого та відмови у виплаті сім`ї належного горошового забезпечення.
Даний лист не був долучений до матеріалів справи, як доказ, оскільки був отриманий лише в грудні 2023 року, тобто вже після звернення відповідача з апеляційною скаргою. Цей доказ має істотне значення для вирішення справи, оскільки підтверджує статус ОСОБА_3 , як зниклого безвісти за особливих обставин та право позивача на отримання належного горошового забезпечення.
Отже,  спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.
Керуючись ст.ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                             П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 3 жовтня 2023 року у справі № 200/4231/23 за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.
Повний текст постанови складений 14 лютого 2024 року.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду  протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий                                                                             І.В. Геращенко
Судді:                                                                                        А.А. Блохін
                                                                                                  Е.Г. Казначеєв