ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 березня 2024 року
м. Хмельницький

Справа № 679/1371/23
Провадження № 33/4820/263/24

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Болотін С.М., при секретарі – Савчук Н.С., з участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Нікітюка П.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 29 лютого 2024 року,-
                                               в с т а н о в и в :
Постановою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 29 лютого 2024 року 

ОСОБА_2 ,    ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, зареєстрованого та жителя за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. 
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 536 грн. 80 коп. судового збору.
За постановою судді, 27 вересня 2023 року о 00:17 год. ОСОБА_1 , рухаючись поблизу будинку № 7 по вул. Набережній м. Нетішин Шепетівського району Хмельницької області, керував автомобілем «Renault Megane» із реєстраційним номером НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запахом алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови, – та в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку на місці зупинки та у медичному закладі м. Нетішин КНП НМР «СМСЧ м. Нетішин».
В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді скасувати, оскільки на його думку, суддя незаконно та необґрунтовано, без законних на те підстав, постановив рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності. Стверджує, що матеріали справи ґрунтуються виключно на фальсифікованих працівниками поліції доказах, здобутих з грубим порушенням закону, які залишилися поза увагою суду. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника на підтримання апеляційної скарги, з посиланням на зазначені в ній доводи, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.
 
Як вбачається з матеріалів справи, дізнання, з`ясування обставин у справі та перевірка їх доказами проведені з дотриманням вимог закону, таких порушень закону, які були б істотними і тягли за собою скасування судового рішення, у справі не допущено, а висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення при зазначених у постанові обставинах відповідає матеріалам справи та ґрунтується на досліджених в судовому засіданні доказах.
Обставини керування ОСОБА_1 транспортним засобом 27 вересня 2023 року з ознаками алкогольного сп`яніння та відмова ним від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці події та в медичному закладі підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, досліджених як судом першої так і апеляційної інстанцій.
 
Так, в процесі апеляційного розгляду справи,  ОСОБА_1  ствердив обставини зупинки його працівниками поліції та висунення йому тверджень стосовно перебування його у стані сп`яніння 27 вересня 2023 року у вечірню пору доби, однак викладав свою версію подій.
 
Із змісту акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що особа притягнута до адміністративної відповідальності на місці зупинки транспортного засобу від огляду відмовилась (а.с.5).
Змістом направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, стверджується, що у ОСОБА_1 27.09.2024 року були виявлені ознаки сп`яніння у вигляді: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови (а.с.4).
Із жодним чином не спростованих даних відеозапису подій вбачається, що працівники поліції пропонували  ОСОБА_1  пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, проте той відмовився (а.с.8).
Наведені докази повністю спростовують доводи апеляційної скарги про необґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до встановленої законом відповідальності.
Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, ні ОСОБА_1 , ні його захисником не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.
Такі обставини ґрунтуються виключно на твердженнях сторони захисту, які є прямо зацікавленими особами, їх роздумах щодо діяльності правоохоронних органів, звинуваченнях органів поліції та судді в упередженості та необ`єктивності, вільному тлумаченні закону, що не можна визнати допустимими доказами.
Особа притягнута до адміністративної відповідальності та її захисник жодних даних, які б викликали сумніви у належності даних матеріалів справи та об`єктивності органів поліції при їх складанні навести не змогли.
В справі не встановлено жодного належного, переконливого та об`єктивного доказу щодо застосування відносно ОСОБА_1 заборонених законодавством методів дізнання, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.
При цьому, в матеріалах справи не встановлено доказів, щоб ОСОБА_1 , чи його захисник зверталися із заявами та скаргами до прокурора, який здійснює нагляд за органами поліції чи вищестоящих органів з приводу незаконних дій працівників поліції, а тому такі твердження викликають об`єктивний сумнів.
Таким чином, підстав вважати, що в процесі встановлення обставин справи зі сторони органів поліції на особу, яка притягнута до адміністративної відповідальності, чинився тиск, проводилася фальсифікація матеріалів справи, в суду немає.
Захисник, натомість, не навів обґрунтованих доводів, які б спростовували висновки судді. Доводи апеляційної скарги і матеріали справи не містять вказівок на порушення вимог закону, які були би підставами для зміни або скасування судового рішення.
Об`єктивних даних, які б вказували на відсутність складу правопорушення в діях ОСОБА_1 в матеріалах справи не встановлено. 
Доводи ОСОБА_1 про те, що обвинувачення є не конкретним, оскільки у вину йому ставилась відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, без конкретизації стану сп`яніння, є надуманими, спростовуються зібраними доказами у справі, які в повному обсязі були дослідження суддями місцевого суду та апеляційної інстанції. 
Так, з протоколу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності слідує, що ОСОБА_1 27 вересня 2023 року о 00 год 17 хв керував автомобілем «Renault Megane» реєстраційний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, мови. Від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
Від підпису протоколу та отримання його копії ОСОБА_1 відмовився, не виклавши в ньому своїх зауважень з приводу висунутого обвинувачення.
З огляду на викладене, у справі міститься детальна інформація щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, що є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду. А тому доводи сторони захисту з цих підстав підлягають відхиленню.
Не заслуговують на увагу також посилання сторони захисту на те, що долучений до матеріалів справи відеозапис, не є допустимим доказом.
Так, згідно з приписами пункту першого частини першої статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02 липня 2015 року поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою виявлення та фіксування правопорушення. 
Як вбачається із диску, який наданий працівниками поліції, на ньому зафіксовані відеозаписи із нагрудних камер поліцейських та з реєстратора автомобіля, які взаємодоповнюють один одного та в сукупності підтверджують обставини справи.
Запис цілісний, отриманий поліцейським відповідно до вимог законодавства. Даний відеозапис сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, оскільки не містить ознак фальсифікації.
Отже, відеозапис події є належним та допустимим доказом. А тому, суддя місцевого суду обґрунтовано поклав такий в основу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки судді і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.
Протокол про адміністративне правопорушення, кваліфікація дій ОСОБА_1 , з якою погодився суддя, містить виклад фактичних обставин, в тому числі часу, місця та інших обставин вчинення правопорушення. Знайшли вони своє відображення і у постанові, тобто при її постановлені суддя повністю вирішив питання, зазначені в ст. 283 КУпАП. 
Тому твердження сторони захисту, що органами поліції та суддею не виконані вимоги ст. 256 КУпАП не заслуговують на увагу та підлягають відхиленню. 
Доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки судді і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.
Враховуючи сукупність вищевказаних доказів, суддя першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Накладене на ОСОБА_1 стягнення відповідає вимогам ст. 33 КУпАП, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення особи притягнутої до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень.
Зокрема, суддею при визначенні ОСОБА_1 виду стягнення взято до уваги суспільну небезпечність вчиненого правопорушення та конкретні обставини справи. 
За таких обставин вважаю, що стягнення, накладене на ОСОБА_1 , при даних конкретних обставинах справи та особи притягнутої до адміністративної відповідальності є достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових правопорушень, тобто ґрунтується на вимогах закону.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, –

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 29 лютого 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 залишити без змін, а подану ним апеляційну скаргу - без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького
апеляційного суду                Сергій БОЛОТІН