ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ 
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

11 січня 2024 року                                                                                
м. Чернівці
справа № 727/8418/23
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого        Одинака О. О. 
суддів Кулянди М. І., Половінкіної Н.Ю.
секретар Скулеба А. І.

заявник (стягувач) –  ОСОБА_1 
суб`єкт оскарження - Перший відділ державної виконавчої служби у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано – Франківськ) 
заінтересована особа (боржник ) – ОСОБА_2 
апеляційна скарга  ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Чернівці від 15 листопада 2023 року
головуючий в суді першої інстанції суддя Бойко М. Є.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина
Короткий зміст скарги
У серпні 2023 року  ОСОБА_1  звернулася до суду із скаргою, в якій просила:
-визнати неправомірним розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 18 липня 2023 року у виконавчому провадженні АСВП №38528932; 
-визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Західного міжрегіонального Шевчука В. А. щодо складення такого розрахунку всупереч вимог діючого законодавства України, а саме без врахування щомісячної індексації аліментів; 
-зобов`язати старшого державного виконавця Шевчука В. А. усунути її порушені як стягувача права та здійснити такий розрахунок повторно, за період з 04 жовтня 2012 року по день його здійснення, з урахуванням індексованого розміру аліментів. 
На обґрунтування вимог скарги зазначала, що на виконанні у Першому відділі державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) перебуває виконавчий лист 2-2375/12, виданий Шевченківським районним судом м. Чернівці 20 березня 2013 року про стягнення з  ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі 800 гривень щомісячно, починаючи з 04 жовтня 2012 року і до повноліття дитини, з подальшою індексацією відповідно до закону.
У жовтні 2022 року заявниця звернулася до державної виконавчої служби із заявою про надання їй (довідки) розрахунку заборгованості боржника ОСОБА_2 зі сплати аліментів.
Вказану довідку та розрахунок ОСОБА_1 отримала 23 грудня 2022 року.
Вона не погодилася з розрахунком та оскаржила дії державного виконавця до суду. 

27 квітня 2023 року Чернівецьким апеляційним судом ухвалено постанову у справі № 727/133/23, якою скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця задоволено частково. Визнано неправомірними дії старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шевчука В. А. щодо складення розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні № 38528932 від 23 грудня 2022 року. Визнано розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 23 грудня 2022 року у вказаному виконавчому провадженні неправомірним. Зобов`язано старшого державного виконавця здійснити перерахунок заборгованості по аліментах у виконавчому провадженні № 38528932.

На виконання вимог постанови Чернівецького апеляційного суду ОСОБА_4 05 травня 2023 року було здійснено перерахунок заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні № 38528932, про що складено довідку № 33619.

При проведені повторного розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, державний виконавець зобов`язаний був врахувати виявлені судом недоліки, усунути їх, здійснити повторно вказаний розрахунок, з чітким дотриманням норм законодавства та Порядку проведення індексації грошових доходів населення.

Однак, при проведені повторного оновленого розрахунку виконавець допустив ті самі помилки, усунув недоліки в частині зазначення розміру прожиткового мінімуму відповідно до ст. 7 Закону України “Про Державний  бюджет України на 2018 рік», інші недоліки не були усунуті.

ОСОБА_1 були оскаржені дії старшого державного виконавця Шевчука В. О. до начальника ДВС.

Постановою від 14 липня 2023 року « Про результати перевірки законності виконавчого провадження було скасовано розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від жовтня 2022 року та від 05 травня 2023 року.

18липня 2023 року державним виконавцем здійснено повторно перерахунок заборгованості зі сплати аліментів та проведено індексацію аліментів.

26липня 2023 року вона отримала розрахунок заборгованості зі сплати аліментів та копію розрахунку індексації аліментів в одному примірнику від 18 липня 2023 року. Розрахунок індексації аліментів за період з вересня 2012 року по грудень 2022 року проведено у відповідності до вимог закону.

Що стосується розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 18 липня 2023 року, то вказаний розрахунок проведено за період з червня 2021 по червень 2023 року.

Згідно з вказаним розрахунком станом на 18 липня 2023 року заборгованість зі сплати аліментів відсутня.

Згідно з розрахунком індексації аліментів за період з вересня 2012 року по грудень 2022 року, сума до сплати становить 108 222 гривень 40 корійок.

Індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється за рахунок коштів платника аліментів.

Зазначені суми у графах « Сума зарплати з індексацією грн.» та «сума аліментів яка підлягає стягненню» повинні бути однаковими. Провівши порівняння виявилося що такі суми є різними. 

Розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 18 липня 2023 року є аналогічним тому, який проведено 05 травня 2023 року та який був скасований постановою начальника Першого відділу ДВС у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Заявниця також звернула увагу суду на існування рішень судів про стягнення індексації аліментів до червня 2016 року.

24 березня 2016 року Стрийським міськрайонним судом Львівської області ухвалено рішення у справі № 456/115/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми індексації аліментів, яким позов було задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивачки суму індексації аліментів за період з жовтня 2012 року по грудень 2015 року в сумі 6311гривень 20 копійок.

24жовтня 2017 року Стрийським міськрайонним судом Львівської області ухвалено рішення у справі № 456/1806/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми індексації аліментів, яким позов було задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивачки суму індексації аліментів за період з січня 2016 року по травень 2016 року включно в розмірі 2880 гривень 59 копійок.

Виходячи з правової природи аліментів як відповідної (фіксованої) суми коштів на утримання дитини, яка виплачується в гривнях і не має разового характеру, а також враховуючи те, що частиною 2 статті 184 СК України було прямо передбачено індексацію відповідно до закону їх розміру, розмір аліментів, який підлягає стягненню з боржника має бути стягнено з урахуванням суми індексації.
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Чернівці від 15 листопада 2023 року скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано неправомірними дії старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шевчука В. А. щодо складення розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 18 липня 2023 року у виконавчому провадженні АСВП №38528932 за період з червня 2021 року по 31 грудня 2023 року.
Зобов`язано державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, на примусовому виконанні якого перебуває виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,  здійснити повторно розрахунок заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні АСВП №38528932 за період з червня 2021 року по 31 грудня 2023 року з урахуванням індексованого розміру аліментів.
В іншій частині вимог скарги ОСОБА_5 відмовлено.
Ухвала суду мотивована тим, що на момент здійснення 18 липня 2023 року державним виконавцем розрахунку заборгованості боржника питання індексації аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі, вже було врегульоване Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі" від 17 травня 2016 року № 1368-УШ, який набрав чинності 12 червня 2016 року та пункту 104 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 16 листопада 2016 року.
Отже, індексація аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі, повинна застосовуватись з червня 2016 року.
Разом з тим, Закон України «Про внесення змін до статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» щодо обов`язку виконавця проводити індексацію розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі набрав чинності з 25 вересня 2020 року. За змістом частини 1 цього Закону доповнено абзацами третім та четвертим такого змісту:
«Індексація розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, проводиться, якщо інше не передбачено у виконавчому документі чи у договорі між батьками про сплату аліментів на дитину, виконавцем у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку. Індексація розміру аліментів проводиться щороку, починаючи з другого року після визначення розміру аліментів.
- перше речення абзацу першого ч. 4 викладено в такій редакції:
«4. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини 1 цієї статті».
З урахуванням наведеного вище дії державного виконавця в частині розрахунку заборгованості по аліментам станом на 18 липня 2023 року, визначених судом у твердій грошовій сумі, без індексації, починаючи з червня 2021 року є неправомірними та порушують права ОСОБА_5 .
Проте, суд зазначив, що пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» від 03 листопада 2022 року, який набрав чинності з 01 січня 2023 року, призупинено з 01 січня 2023 року дію Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03 липня 1991 року № 1282 XII.
Суд має повноваження зобов`язувати державного виконавця вчиняти певні дії, оскільки це не є втручанням у повноваження державного виконавця, а узгоджується із положенням  частини 2 статті 451 ЦПК України.
Враховуючи зазначене, вимоги скарги підлягали частковому задоволенню, а саме за період з червня 2021 року по 31 грудня 2023 року, оскільки в цій частині вони є обгрунтованими.
Інші ж вимоги скарги ОСОБА_5 , зокрема щодо неправомірності дій державного виконавця, які полягали у здійсненні останнім розрахунку заборгованості ОСОБА_6 по аліментам без врахування їх індексації з 01 січня 2023 року, щодо визнання такого розрахунку повністю неправомірним, а також щодо зобов`язання державного виконавця здійснити його з 04 жовтня 2012 року не ґрунтуються на вимогах закону, а тому такі вимоги не можуть бути задоволені, враховуючи при цьому також і те, що заявницею оскаржується розрахунок, який здійснено лише за період з червня 2021 року по червень 2023 року (включно).
При цьому суд, встановивши під час розгляду скарги, що згідно наказу № 3313/03 від 13 вересня 2023 року ОСОБА_4 14 вересня 2023 року був звільнений з посади старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у м.Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, вважав за необхідне задля відновлення порушеного права заявниці зобов`язати здійснити повторно розрахунок заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні АСВП №38528932 за період з червня 2021 року по 31 грудня 2023 року з урахуванням індексованого розміру аліментів державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, на примусовому виконанні якого на даний час перебуває виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення скарги в повному обсязі.
Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги
Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції постановив ухвалу з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Суд не обґрунтував свій висновок чому при розрахунку заборгованості зі сплати аліментів слід враховувати індексований розмір аліментів лише за період з червня 2021 року 31 грудня 2023 року.
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
Відзиви на апеляційну скаргу інші сторони не подавали.
Мотивувальна частина
Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій
На виконанні у Першому відділі державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) перебуває виконавчий лист 2-2375/12, виданий Шевченківським районним судом міста Чернівці 20 березня 2013 року про стягнення з  ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі 800 гривень щомісячно, починаючи з 04 жовтня 2012 року і до повноліття дитини, з подальшою індексацією відповідно до закону.
Відповідно до розрахунку заборгованості ОСОБА_2 зі сплати аліментів від 18 липня 2023 року, складеного державним виконавцем Шевчуком В. А., починаючи з червня 2021 року по червень 2023 року включно, індексація аліментів не здійснювалась.
Оскаржуваний розрахунок ОСОБА_5 отримала 26 липня 2023 року.
Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови
Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.
Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Згідно статті 1 Закону України «Про виконавче провадження»  виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень органів та посадових осіб - є сукупністю дій що спрямованні на примусове виконання рішень, які проводяться на підставі у межах та у спосіб, що визначенні Конституцією України, цим Законом, нормативно правовими актами, які відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню.
Положеннями частин першої, другої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.
У відповідності із статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь, чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.
Відповідно до частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Відповідно до частини першої статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Відповідно до статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.
У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).
Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
У постановах Верховного Суду від 05 серпня 2020 року у справі № 464/6206/18, від 05 серпня 2021 року  у справі № 757/35562/18-ц  зазначено, що розмір заборгованості зі сплати аліментів обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. 
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржувана ухвала не в повній мірі відповідає зазначеним вимогам закону.
Обґрунтовуючи підстави скарги, заявниця посилалась на неправомірність дій державного виконавця при складенні розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 18 липня 2023 року у виконавчому провадженні АСВП №38528932, у зв`язку з чим просила зобов`язати державного виконавця здійнити перерахунок такої заборгованості.
Суд першої інстанції, частково задовольняючи скаргу, виходив із того, що оскаржуваний розрахунок заборгованості зі сплати аліментів не містить відомостей про індексацію таких аліментів, у зв`язку з чим дійшов правильного висновку про те, що вказана довідка складена з порушенням вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Закону України «Про виконавче провадження», що свідчить про протиправність дій державного виконавця при її складенні та необхідність останнього здійснити повторно перерахунок такої заборгованості ОСОБА_2 зі сплати аліментів.
Колегія суддів погоджується з цим висновком суду із таких підстав.
До 12 червня 2016 року спеціального закону про індексацію аліментів не було прийнято, а в Україні діяв Закон України «Про індексацію грошових доходів населення».
У частині першій статті 2 цього закону визначені об`єкти індексації грошових доходів населення; при цьому розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, до цих об`єктів не відносився.
Верховний Суд України у постанові від 06 листопада 2013 року у справі№ 6-113 цс 13 висловив правову позицію про те, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі частини другої статті 184 СК України, підлягає індексації за аналогією закону згідно з частиною восьмою статті 8 ЦПК України 2004 року (аналогічні положення містяться у частині дев`ятій статті 10 ЦПК України) у порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення».
Індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг (стаття 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»).
Частиною першою статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру.
Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначені у Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.
Відповідно до положень частин першої-четвертої статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» (у редакції, чинній до 24 грудня 2015 року) індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсоток. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, в якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.
Законом України від 24 грудня 2015 року № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» у частині першій статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» величину «101» замінено величиною «103».
Таким чином, з правового аналізу статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» слідує, що індексація аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі проводиться лише у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлено в розмірі 101 відсоток до 24 грудня 2015 року, з 24 грудня 2015 року така індексація проводиться у разі перевищення 103 відсотки.
12 червня 2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі», яким встановлена індексація аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі.
Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 10-4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється з місяця, в якому призначено аліменти.
Для аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі, що були призначені до червня 2016 року, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі».
Отже, індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, має здійснюватися з червня 2016 року, а саме з дати набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі» та внесення змін у Порядок проведення індексації грошових доходів населення.
Такий правовий висновок викладений Верховним Судом в постанові від 19 травня 2021 року у справі № 2-2395/10.
Разом з тим, Закон України «Про внесення змін до статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» щодо обов`язку виконавця проводити індексацію розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, набрав чинності з 25 вересня 2020 року - дня, наступного за днем його опублікування (Голос України від 24 вересня 2020 року). За змістом цього Закону його частини 1 доповнено абзацами третім та четвертим такого змісту:
«Індексація розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, проводиться, якщо інше не передбачено у виконавчому документі чи у договорі між батьками про сплату аліментів на дитину, виконавцем у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку. Індексація розміру аліментів проводиться щороку, починаючи з другого року після визначення розміру аліментів.
- перше речення абзацу першого частини 4 викладено в такій редакції:
«4. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини 1 цієї статті».
Однак згідно з пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» від 03 листопада 2022 року, який набрав чинності з 01 січня 2023 року, призупинено з 01 січня 2023 року дію Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03 липня 1991 року № 1282XII.
Отже, враховуючи наведені вище норми права дії державного виконавця в частині здійснення розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 18 липня 2023 року, визначених судом у твердій грошовій сумі, без індексації, починаючи з червня 2021 року по 31 грудня 2022 року, є неправомірними та порушують права ОСОБА_5 як стягувача у виконавчому провадженні № 38528932.
При цьому зазначення індексації розміру аліментів саме у розрахунку заборгованості за аліментами, а не в окремому розрахунку, передбачено пунктом 11 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1078  від 17 липня 2003 року, в якому вказано, що додаткові витрати, пов`язані з індексацією грошових доходів громадян, відображаються у складі витрат, до яких відносяться виплати, що індексуються.
Однак колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що суд першої інстанції, хоч і посилався в мотивувальній частині свого рішення на положення пункту 3 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» від 03 листопада 2022 року, яким призупинено з 01 січня 2023 року дію Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03 липня 1991 року № 1282XII, а отже і погоджувався із тим, що перерахунку підлягає заборгованість за період з червня 2021 року по грудень 2022 року, помилково вказав в мотивувальній та резолютивних частинах свого рішення про неправомірність дій державного виконавця щодо складення розрахунку за період з червня 2021 року по грудень 2023 року та зобов`язання державного виконавця здійснити перерахунок заборгованості зі сплати аліментів з урахуванням індексованого розміру аліментів саме за вказаний період.
Також є помилковим аргумент апеляційної скарги про те, що перерахунку підлягає заборгованість зі сплати аліментів за період з 2012 року по день здійснення такого розрахунку.
Як вбачається з розрахунку заборгованості за аліментами від 18 липня 2023 року, що оскаржується ОСОБА_1 у даній справі, він складений за період з червня 2021 року по червень 2023 року.
З поданої до суду скарги вбачається, що ОСОБА_1 оскаржувала неправомірні дії виконавця щодо проведення цього розрахунку.
Заявниця не оскаржувала та не просила визнати неправомірними дії виконавця щодо проведення розрахунку боргу по сплаті аліментів за період з 04 жовтня 2012 року по травень 2021 року, а тому у такому випадку апеляційний суд у відповідності до вимог статті 451 ЦПК України не може зобов`язати державного виконавця здійснити перерахунок такої заборгованості за вказаний період.
Отже, саме за період з червня 2021 року по 31 грудня 2022 року заявниця могла просити суд зобов`язати державного виконавця здійснити перерахунок заборгованості по сплаті аліментів.
Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Враховуючи наведене вище, ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому її слід змінити.
Зокрема, слід змінити мотивувальну частину ухвали, виклавши її в дедакції цієї постанови.
Також слід змінити резолютивну частину ухвали Шевченківського районного суду міста Чернівці від 15 листопада 2023 року в частині визнання неправомірними дій та зобов`язання здійснити перерахунок заборгованості зі сплати аліментів.
В абзаці 2 резолютивної частини ухвали Шевченківського районного суду міста Чернівці від 15 листопада 2023 року замість слів та цифр «за період з червня 2021 року по 31 грудня 2023 року» слід зазначити слова та цифри «за період з червня 2021 року по 31 грудня 2022 року».
В абзаці 3 резолютивної частини ухвали Шевченківського районного суду міста Чернівці від 15 листопада 2023 року замість слів та цифр «за період з червня 2021 року по 31 грудня 2023 року» слід зазначити слова та цифри «за період з червня 2021 року по 31 грудня 2022 року».
В решті ухвалу слід залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 376, 381, 382  ЦПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити частково.
Змінити мотивувальну частину ухвалу Шевченківського районного суду міста Чернівці від 15 листопада 2023 року, виклавши її в редакції цієї постанови.
Змінити резолютивну частину ухвали Шевченківського районного суду міста Чернівці від 15 листопада 2023 року.
В абзаці 2 резолютивної частини ухвали Шевченківського районного суду міста Чернівці від 15 листопада 2023 року замість слів та цифр «за період з червня 2021 року по 31 грудня 2023 року» слід зазначити слова та цифри «за період з червня 2021 року по 31 грудня 2022 року».
В абзаці 3 резолютивної частини ухвали Шевченківського районного суду міста Чернівці від 15 листопада 2023 року замість слів та цифр «за період з червня 2021 року по 31 грудня 2023 року» зазначити слова та цифри «за період з червня 2021 року по 31 грудня 2022 року».
В решті ухвалу залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повна постанова складена 11 січня 2024 року.

Головуючий                                                 Олександр ОДИНАК 

Судді:                                                          Мирослава КУЛЯНДА
               
                                                               Наталія ПОЛОВІНКІНА