УХВАЛА
 
28 грудня 2023 року
м. Київ
справа № 638/7132/15-ц
провадження № 61-18013ск23
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Червинської М. Є. розглянув касаційні скарги ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 06 листопада 2023 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний центр «ЦУМ», третя особа - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради Харківської області, про визнання права власності в порядку спадкування,
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вищевказаним позовом, в якому просила: визнати за нею право власності в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_7 , яка померлаІНФОРМАЦІЯ_3 , на наступне майно: 4/48 частин житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , вартістю 469 996,41 грн, 1/4 частину земельних ділянок, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 , площею 0,1000 га, кадастровий номер 6310136300:07:022:0014, надану для обслуговування житлового будинку і споруд, та площею 0,0358 га, кадастровий номер 6310136300:07:022:0015, цільове призначення - для ведення садівництва, вартістю 430 158,50 грн, 1/4 частину автомобіля «Mercedes-Веnz» S-500, реєстраційний номер НОМЕР_1 , залишити автомобіль у власності відповідачів, стягнувши з них на її користь грошову компенсацію в розмірі 326 762,35 грн, 1/4 частину автомобіля «Lexus LX 570», реєстраційний номер НОМЕР_2 , залишити його у власності відповідачів, стягнувши з них на її користь грошову компенсацію у розмірі 360 301,70 грн, 1/4 частину автомобіля «Subaru Tribeca В9», реєстраційний номер НОМЕР_3 , залишити автомобіль у власності відповідачів, стягнувши з них на її користь грошову компенсацію в розмірі 96 335,90 грн, 1/4 частину в статутному фонді ТОВ «ТЦ «ЦУМ», що розташований за адресою: м. Харків, майдан Рози Люксембург, 1/3 , пропорційно частці ОСОБА_7 , як учасника товариства , виходячи з її долі в статутному товаристві у розмірі 25 процентів, станом на час відкриття спадщини, у розмірі 1 451 237,50 грн.
Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 листопада 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.
Постановою Харківського апеляційного суду від 20 лютого 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 листопада 2018 року залишено без змін.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати касаційного цивільного суду від 11 грудня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Постанову Харківського апеляційного суду від 20 лютого 2019 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. 
Постановою Полтавського апеляційного суду від 06 листопада 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.
Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 листопада 2018 року скасовано. Ухвалено у справі нове судове рішення. 
Позов ОСОБА_2 задоволено частково.
Визнано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_7 , яка померлаІНФОРМАЦІЯ_3 , на наступне майно:
-4/48 частин житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , вартістю 469 996,41 грн,
-1/4  частину земельних ділянок, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 , площею 0,1000 га, кадастровий номер 6310136300:07:022:0014, надану для обслуговування житлового будинку і споруд, та площею 0,0358 га, кадастровий номер 6310136300:07:022:0015, цільове призначення - для ведення садівництва, вартістю 430 158,50 грн,
-1/4  частину автомобіля «Mercedes-Веnz» S-500, реєстраційний номер 
НОМЕР_1 , залишити автомобіль у власності відповідачів, стягнувши з ОСОБА_1 що діє в інтересах  ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію в розмірі 326 762,35 грн,
-1/4  частину автомобіля «Lexus LX 570», реєстраційний номерНОМЕР_2 , залишити його у власності відповідачів, стягнувши з ОСОБА_1  що діє в інтересах  ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 ,  ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію у розмірі 360 301,70 грн,
-1/4  частину автомобіля «Subaru Tribeca В9», реєстраційний номер НОМЕР_3 , залишити автомобіль у власності відповідачів, стягнувши з ОСОБА_1 що діє в інтересах,  ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 ,  ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію в розмірі 96 335,90 грн,
- 1/4 частину в статутному фонді ТОВ «ТЦ «ЦУМ», що розташований за адресою: м. Харків, майдан Рози Люксембург , 1/3 , пропорційно частці ОСОБА_7 , як учасника товариства , виходячи з її долі в статутному товаристві у розмірі 25 процентів, станом на час відкриття спадщини, у розмірі 1 451 237,50 грн.
Представник ОСОБА_1 - адвокат Мірошниченко А. М. 18 грудня 2023 року та 19 грудня 2023 року звернулася до Верховного Суду з касаційними скаргами на постанову Полтавського апеляційного суду від 06 листопада 2023 року.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з статтею 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.
Із Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що Полтавським апеляційним судом прийнято постанову 06 листопада 2023 року, дата складення повного тексту якої відсутня, тобто останнім днем касаційного оскарження даної постанови є 06 грудня 2023 року. 
Заявниця звернулася до Верховного Суду з касаційними скаргами 18 грудня 2023 року та 19 грудня 2023 року, що вбачається з відмітки системи «Електронний суд», тобто з пропуском строку, встановленого статтею 390 ЦПК України. 
Із заявою чи з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження заявниця не зверталася. Можливість вирішення цього питання при відсутності її заяви про поновлення строку, за власною ініціативою суду, законом не передбачено. 
Згідно з пунктом другим частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.
Відповідно до вимог частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.
Враховуючи викладене, заявниця має право надіслати на адресу суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Полтавського апеляційного суду від 06 листопада 2023 року із зазначенням підстав для поновлення такого строку та надати належні докази на підтвердження поважності причин пропуску цього строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.
Крім того, подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки в порушення пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, заявником у касаційній скарзі не вказано підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У випадку визначення підставою касаційного оскарження судового рішення пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, касаційна скарга має містити вказівку на норму права щодо якої відсутній висновок та обґрунтування необхідності формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи.
Як на підставу касаційного оскарження судових рішень заявник узагальнено посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.
Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така скарга та додані матеріали подаються до суду в електронній формі через електронний кабінет. У разі подання скарги та доданих матеріалів в електронній формі через електронний кабінет до неї додаються докази надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу; 
У разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи. Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення. (частини сьома статті 43 ЦПК України).
Касаційна скарга подана через систему «Електронний суд», проте доказів надсилання копій цієї скарги та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи заявницею не надано.
За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявниця має правонадіслати на адресу суду уточнену редакцію касаційної скарги, в якій повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав) та надіслати докази надсилання уточненої редакції касаційної скарги іншим учасникам справи.
Крім того, у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України заявником не додано до касаційної скарги документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на час звернення до суду з позовом) визначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.
Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» з 01 січня 2015 року встановлено мінімальну заробітну плату у розмірі 1 218,00 грн.
Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду судовий збір підлягає сплаті в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюванної суми.
З матеріалів касаційного провадження вбачається, що 1 відсоток ціни позову перевищує 3 розміри мінімальної заробітної плати.
Таким чином, заявнику необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 7 308,00 грн ((1 218,00 грн х 3) х 200 %). Оскільки до касаційної скарги заявницею додано квитанцію № 9693-9762-5711-2375 від 18 грудня 2023 року про сплату судового збору в розмірі 5 000,00 грн, то їй необхідно доплатити 2 308,00 грн. 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду
у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.
Ураховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.
Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Касаційні скарги ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 06 листопада 2023 року залишити без руху.
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк - десять днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в частині наведення поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження заявнику буде відмовлено у відкритті касаційного провадження, а в разі невиконання вимог іншої частини даної ухвали касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                        М. Є. Червинська