УХВАЛА
07 лютого 2024 року
м. Київ
 
справа № 930/576/22
провадження № 61-17552ск23
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Осіяна О. М., Синельникова Є. В., 
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 30 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Немирівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про відшкодування моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Немирівського районного управління поліції Головного управління поліції у Вінницькій області про стягнення моральної шкоди.
Ухвалою Немирівського міськрайонного суду Вінницької області 
від 09 вересня 2022 року позовну заяву повернуто позивачеві, у зв`язку із неусуненням недоліків у строк, встановлений судом.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 30 листопада 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Немирівського районного суду Вінницької області від 09 вересня 2022 року повернуто заявнику. Визнано, що звернення ОСОБА_1 з апеляційною скаргою на ухвалу Немирівського районного суду Вінницької області від 09 вересня 2022 року є діями, що суперечать завданню цивільного судочинства та зловживанням процесуальними правами. Застосовано до ОСОБА_1 заходи процесуального примусу у вигляді штрафу в розмірі 2 481 грн шляхом стягнення вказаної суми в дохід Державного бюджету України.
05 грудня 2023 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 30 листопада 2022 року про повернення апеляційної скарги, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати.
Ухвалою Верховного Суду від 22 грудня 2023 року касаційну скаргу 
ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків, шляхом: 
1) подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із обґрунтуванням випадків, передбачених пунктами 1 та/або 2 частини третьої статті 394 ЦПК України і наданням доказів, які підтверджують наявність цих випадків;
2) надання уточненої касаційної скарги із зазначенням в ній:
- відомостей про особу, яка подає касаційну скаргу, зокрема: реєстраційний номер облікової картки платника податків, а за його відсутності - номер і серію паспорта громадянина України; номери засобів зв`язку й адресу електронної пошти за наявності; відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;
- повного найменування відповідача;
- дати отримання оскарженої ухвали апеляційного суду особою, яка подає скаргу.
Копія ухвали Верховного Суду від 22 грудня 2023 року вручена заявнику 
10 січня 2024 року, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. 
На виконання ухвали Верховного Суду від 22 грудня 2023 року ОСОБА_1 подав заяву разом із уточненою касаційною скаргою, в якій зазначив, що копію ухвали Вінницького апеляційного суду від 30 листопада 2022 року отримав 19 грудня 2022 року та вперше звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на зазначену ухвалу в межах строку на касаційне оскарження, 19 січня 2023 року Верховним Судом було відкрито касаційне провадження, однак касаційна скарга досі не розглянута.
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - ЄДРСР) свідчить, що ухвала Вінницького апеляційного суду від 30 листопада 2022 року у справі № 930/576/22 не містить вказівки на те, що дата складання її повного тексту є відмінною від дати її прийняття.
Відповідно до частини третьої статті 394 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 
2) пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.
Касаційна скарга на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 30 листопада 2022 року ОСОБА_1 подана 05 грудня 2023 року, тобто після спливу більше року з дня складення повного тексту оскаржуваного судового рішення.
Однією з підстав залишення касаційної скарги без руху було те, що заявнику необхідно було подати заяву про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження ухвали Вінницького апеляційного суду від 30 листопада 2022 року, та обґрунтувати наявність випадків, передбачених пунктами 1 та/або 2 частини третьої статті 394 ЦПК України.
За змістом статті 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень забезпечується ведення Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - ЄДРСР).
Аналіз ЄДРСР свідчить, що вперше ОСОБА_1 касаційну скаргу на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 30 листопада 2022 року у справі № 930/576/22 подав до Верховного Суду 30 грудня 2022 року.
Ухвалою Верховного Суду від 19 січня 2023 року (провадження № 61-101ск23) було відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та витребувано матеріали справи із суду першої інстанції.
Ухвалою Верховного Суду від 25 квітня 2023 року (провадження 
№ 61-101ск23) справу призначено до розгляду.
Ухвалою Верховного Суду від 17 травня 2023 року (провадження 
№ 61-101ск23) справу № 930/576/22 за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 30 листопада 2022 року, передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2023 року (провадження № 14-55цс23) касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 30 листопада 2022 року залишено без розгляду у зв`язку відмовою позивача від виконання ухвали Великої Палати Верховного Суду від 11 жовтня 2023 року про залишення касаційної скарги без руху. При цьому Велика Палата Верховного Суду розцінила поведінку ОСОБА_1 як прояв небажання сприяти виконанню завдання цивільного судочинства.
Таким чином посилання ОСОБА_1 на те, що його первісна касаційна скарга на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 30 листопада 2022 року подана у грудні 2022 року досі не розглянута Верховним Судом є безпідставними. 
Вдруге касаційну скаргу на ухвалу Вінницького апеляційного суду 
від 30 листопада 2022 року ОСОБА_1 подав у грудні 2023 року, тобто після спливу більше року з дня складення повного тексту оскаржуваної ухвали апеляційного суду та наявність випадків, передбачених пунктами 1 та/або 2 частини третьої статті 394 ЦПК України, не обґрунтував.
Саме по собі невиконання ОСОБА_1 вимог ухвали Великої Палати Верховного Суду від 11 жовтня 2023 року про залишення касаційної скарги без руху та залишення без розгляду у зв`язку із цим попередньої касаційної скарги, не свідчить про виникнення обставин непереборної сили і наявність передбачених законом підстав для відкриття касаційного провадження за повторною касаційною скаргою поданою після спливу одного року з дня складення повного тексту оскарженого судового рішення.
Оцінка законності та обґрунтованості ухвали Великої Палати Верховного Суду від 11 жовтня 2023 року, про незгоду з якою зазначає ОСОБА_1 , не належить до повноважень Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду. 
Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.
Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) визнає легітимними обмеженнями встановленні державами - членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення ЄСПЛ у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).
Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення ЄСПЛ у справі «Перетяка та Шереметьев проти України» 
від 21 грудня 2010 року).
За таких обставин, оскільки на момент подання ОСОБА_1 касаційної скарги у грудні 2023 року пройшов понад рік з дня складення повного тексту ухвали Вінницького апеляційного суду від 30 листопада 2022 року, а наявність обставин, передбачених пунктами 1 та/або 2 частини третьої статті 394 ЦПК України, заявником не доведена та судом не встановлена, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити. 
Керуючись статтями 388, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького апеляційного суду 
від 30 листопада 2022 року у справі № 930/576/22.
Копію ухвали разом із доданими до скарги документами направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                    В. В. Шипович
      О. М. Осіян
       Є. В. Синельников