ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/191/24	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №700/847/23 Категорія: 302090000 	Бесараб Н.В. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Фетісова Т. Л. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       09 січня 2024 року                                                                                                      м. Черкаси   

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідач	Фетісова Т.Л. 	
судді	Новіков О.М., Сіренко Ю.В.	
секретар 	Новицька Н.О.	

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу позивача на рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 30.10.2023 (повний текст складено 02.11.2023, суддя в суді першої інстанції Бесараб Н.В.) у цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до ТОВ «Черкаська м`ясна компанія» про розірвання договору оренди землі,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 у вересні 2023 року звернувся до суду з позовом, яким просив розірвати договір оренди землі від №85 від 09.03.2011 зі змінами згідно з додатковою угодою №1 від 16.10.2015, укладений між сторонами, мотивуючи про те, що за договором дарування земельної ділянки, зареєстрованим в реєстрі за №1873 від 16.03.2023 позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, площею 2,2329 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером: 7122884400:05:001:0294, що розташована в с. Мар`янівка Звенигородського (Лисянського) району Черкаської області. 
09.03.2011 між ТОВ «Черкаська м`ясна компанія» та ОСОБА_2 (попереднім власником земельної ділянки) був укладений договір оренди землі №85. Пунктом 36 вказаного вище договору оренди землі передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи є підставою для змін умов або розірвання/припинення договору. 16.10.2015 між тими ж сторонами було укладено додаткову угоду №1 до вказаного договору оренди №85, якою погоджено, зокрема, збільшення строку оренди до 09.03.2028. Пунктом 34 договору оренди передбачено, що договір може бути розірваний, припинений у будь-який час. 
Після переходу до позивача права власності на земельну ділянку, він двічі повідомляв відповідача про зміну власника листом, на що 09.05.2023 йому було надано відповідь про те, що відповідач взяв цю інформацію до уваги. 22.03.2023, посилаючись на умови договору оренди землі, а саме на п.34 та п.36, позивач письмово звернувся до відповідача із пропозицією про розірвання договору оренди. Даний лист відповідач відмовився отримувати. 01.06.2023 позивач повторно звернувся до відповідача із листом про припинення дії договору оренди землі та повернення йому земельної ділянки, який також відповідач відмовився отримувати.
Позивач вважає, що він здійснив усі можливі та необхідні заходи для того, щоб повідомити орендаря про свій намір розірвати договір оренди землі. В свою чергу, орендар діє недобросовісно та нерозумно, чим порушує права інших осіб. Умовами договору оренди землі №85 передбачено можливість його розірвання на вимогу однієї із сторін та визначені підстави для такого розірвання без необхідності встановлення будь-яких інших передумов, зокрема, істотного порушення договору. 
Рішенням Лисянського районного суду Черкаської області від 30.10.2023 позовні вимоги у справі відхилено. Суд вказав, що умовами спірного договору не передбачена можливість його розірвання за вимогою однієї зі сторін в односторонньому порядку.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав 30.11.2023 засобами поштового зв`язку апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та задовольнити позовні вимоги. Скаржник наголошує на тому, що за умовами пунктів 34 та 36 спірного договору він може бути припинений достроково за вимогою однієї зі сторін у будь-який час, чому суд, вирішуючи спір у справі, належної уваги не надав.
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Черкаська м`ясна компанія» просила суд апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції – залишити без змін, оскільки вважає його законним та належним чином обґрунтованим.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
При розгляді справи встановлено, що 09.03.2011 між відповідачем ТОВ «Черкаська м`ясна компанія» та ОСОБА_2 був укладений договір оренди земельної ділянки кадастровий номер 7122884400:03:002:0366, №85, зареєстрований у відділі Держкомзему Лисянського району (Державному реєстрі земель) 29.12.2011 за № 712280004000355.
Пунктом 7 договору оренди передбачено, що договір укладено на 5 років, з 09.03.2011 по 09.03.2016.
16.10.2015 між цими ж особами укладено додаткову угоду №1 до вказаного договору оренди №85, якою погоджено, зокрема, збільшення строку оренди до 09.03.2028. Відповідні зміни 18.04.2016 щодо права оренди земельної ділянки було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (номер запису 14268779).
Розпорядженням РДА від 28.08.2008 №196 внесено зміни до розпорядження голови РДА від 03.06.2002 №191 «Про затвердження єдиної системи нумерації земельних ділянок для ведення Державного реєстру земель» та на виконання вимог ЗУ «Про державний земельний кадастр» змінився кадастровий номер земельної ділянки під номером 7122884400:03:002:0366 на кадастровий номер 7122884400:05:001:0294.
16.03.2023 ОСОБА_2 подарувала ОСОБА_1 (позивачу) земельну ділянку, яка є предметом оренди за вказаним вище договором, що підтверджується договором дарування земельної ділянки від 16.03.2023, який посвідчено приватним нотаріусом Звенигородського районного нотаріального округу Черкаської області Бедратою-Скляр Н.М. та зареєстрований в реєстрі за №1873.
Відповідно до п.23 договору оренди землі орендодавець має право вимагати від орендаря: додержання орендарем умов договору щодо використання останнім земельної ділянки за цільовим призначенням, усунення допущених порушень; своєчасність і повнота сплати орендної плати, відшкодування збитків у разі погіршення орендарем корисних властивостей орендованої земельної ділянки, пов`язаних зі зміною її стану відповідно до умов договору, розірвання договору оренди у разі невиконання орендарем умов договору.
Згідно п.30 договору оренди землі №85 дія договору припиняється у разі: закінчення строку на який його було укладено (крім випадку визначеному у п.35 цього договору), придбання орендарем земельної ділянки, ліквідацію юридичної особи – орендаря.
Також дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін (п.32 договору).
Пунктом 33 договору визначено, що розірвання договору оренди землі, у односторонньому порядку не допускається.
Договір може бути розірваний, припинений у будь-який час. Якщо орендодавець ініціює припинення договору в період агротехнічного процесу вирощування сільськогосподарських культур, термін оренди земельної ділянки продовжується до повного завершення збирання врожаю (п.34 Договору).
Пунктом 35 договору передбачено продовження терміну дії договору на тих самих умовах і на той самий строк в разі неповідомлення однієї із сторін іншу сторону договору за три місяці до його закінчення про свій намір припинити його дію.
Відповідно до п.36 договору визначено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-Орендаря є підставою для зміни умов розірвання або припинення договору.
Указуючи на наявність свого права вимагати в односторонньому порядку розірвання спірного договору оренди землі згідно пунктів 34 та 36 договору, позивач заявив до суду вимоги про розірвання такого договору. При цьому позивач зазначає про те, що досудові вимоги про припинення дії договору, направлені засобами поштового зв`язку, відповідач виконувати відмовляється, що потребує судового захисту прав позивача.
Правовідносини, наявні між сторонами у справі на підставі наведених фактичних обставин, мають таке правове регулювання.
Відповідно до вимог статті 124 ЗК України передача землі в оренду здійснюється на підставі цивільно-правової угоди.
Відповідно до статті 1 ЗУ «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. 
Згідно зі статтею 13 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Відповідно до статті 31 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі: 
- закінчення строку, на який його було укладено; 
- викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом;
- поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; 
- смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; 
- ліквідації юридичної особи-орендаря; 
- відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; 
- набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; 
- припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійного договору (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства/концесії); 
- припинення (розірвання) спеціального інвестиційного договору, укладеного відповідно до ЗУ «Про державну підтримку інвестиційних проектів із значними інвестиціями».
Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом.
Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.
Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.
Слід врахувати, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст.627 ЦК України).
Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За обставин цієї справи позивач стверджує про наявність у нього права в односторонньому порядку розірвати спірний договір оренди землі, з огляду на положення пунктів 34 та 36 договору, якими передбачено, що договір може бути розірваний, припинений у будь-який час, а також, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-Орендаря є підставою для зміни умов розірвання або припинення договору.
Зазначені доводи складають основу правової позиції позивача, викладеної як у позовній заяві, так і поданій апеляційній скарзі.
Проте позивач залишає поза увагою положення договору оренди землі, викладені у п.32, за якими дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін, а також п.33 договору де вказано, що розірвання договору оренди землі, у односторонньому порядку не допускається.
Скаржнику слід врахувати, що вирішуючи питання про наявність підстав для розірвання договору оренди землі, слід враховувати усі його положення в сукупності, а не лише той чи інший пункт відокремлено.
Так зі змісту пункту 34 договору, на який посилається скаржник, вбачається, що договір може бути розірваний, припинений у будь-який час. Проте процедура такого припинення вже регламентується у п.32, де вказано, до договір розривається (припиняється його дія) лише за взаємною згодою сторін. Більше того, п. 33 договору прямо забороняє одностороннє розірвання договору, на чому безпідставно наполягає позивач.
Також з положень пункту 36 договору, на які вказав скаржник, слідує, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи (як у цій справі, адже позивач є новим власником), є підставою для зміни умов розірвання або припинення договору, однак, як уже було вказано, механізм такого припинення встановлено у п.32 договору, де зазначено про його розірвання лише за взаємною згодою сторін.
Відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
У даній справі доказів того, що відповідач погоджується розірвати спірний договір оренди землі суду не надано, отже позовні вимоги є недоведеними, про що обґрунтовано зазначив суд першої інстанції, приймаючи рішення про їх відхилення.
Інші доводи позивача стосуються з`ясування обставин, вже встановлених судом першої інстанції, та переоцінки вже оцінених ним доказів у справі, тому не можуть бути враховані судом апеляційної інстанції.     
Згідно ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Отже рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 30.10.2023 у даній справі слід залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
На підставі положень ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді слід залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.
Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу – залишити без задоволення.
Рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 30.10.2023 у цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до ТОВ «Черкаська м`ясна компанія» про розірвання договору оренди землі – залишити без змін.
Судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.
Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством. 
Повну постанову складено 10.01. 2024.

Суддя-доповідач

Судді