П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/19999/23 
                                                                                    Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Драновський Я.В. 
Суддя-доповідач -  Курко О. П.   
04 березня 2024 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Курка О. П. 
суддів:  Боровицького О. А.  Шидловського В.Б. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 січня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
в листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 січня 2024 року позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №956050138123 від 25.10.2023 про відмову у перерахунку пенсії.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити та виплачувати пенсію за віком ОСОБА_1 згідно із Законом України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2020-2022 роки, з якої сплачені страхові внески, що передувати року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 20.10.2023.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. 
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.     
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач отримує пенсію зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області.
20.10.2023, у зв`язку із досягненням пенсійного віку, позивач подав заяву до пенсійного органу про переведення (перерахунок) з пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" на пенсію за віком на умовах Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Вказану заяву було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.
За розглядом вказаної заяви винесено рішення про відмову у перерахунку пенсії від 25.10.2023 № 956050138123.
Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.
Суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.
Закон України від 09.07.2003 року №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV), розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV встановлено, що в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Судом встановлено, що позивачу була призначена пенсія за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України від 28.02.1991 № 796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон № 796-XII).
Статтею 6 Закону України від 05.11.1991 року №1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-ХІІ) передбачено, що особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.
Умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом Української РСР "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом (ст. 15 Закону № 1788-ХІІ) .
Стаття 55 Закону №796-XII встановлює умови призначення пенсії за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення.
Відповідно до положень цієї статті призначення та виплата пенсій зазначеним у ній категоріям провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.
Натомість, Законом №1058-IV не регламентовано призначення пенсії пільгової пенсії або дострокової пенсії вказаним категоріям осіб.
До того ж, суд акцентує увагу на тому, що пенсійне забезпечення осіб, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, здійснюється у межах різних законів. Так, вказані нормативно правові акти містять різні підстави для призначення пенсії та можливості їх виплати. Таким чином, у спірних правовідносинах фактично здійснюється призначення пенсії за іншим законом.
Відтак, позивачем реалізовано його право на призначення пенсії відповідно до Закону №796-XII, а право на призначення пенсії за віком на підставах Закону №1058-IV виникає у нього лише на загальних засадах.
Окрім того, абзацом 2 пункту 14 "Прикінцевих положень" Закону 1058-IV регламентовано, у разі якщо особа має право на отримання пенсії, зокрема відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та цього Закону, призначається одна пенсія за вибором особи.
Аналізуючи вказані норми законодавства, суд дійшов висновку, що законодавцем встановлено право особи, що має одночасно на різні види пенсії, на одну пенсію за її вибором.
Таким чином маючи право на різні державні пенсії, позивач у відповідності до вимог чинного законодавства звернувся до відповідача з заявою про перехід на інший вид пенсії, до якої надав необхідний пакет документів, однак орган Пенсійного фонду відмовив у переході та здійснення перерахунку, відповідно.
Суд зазначає, що рішення про відмову пенсійного органу є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки порушує законне право позивача на вибір виду пенсійного забезпечення.
Водночас, приписами ч. 2 ст. 40 Закону України №1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
У свою чергу, частиною 1 статті 45 Закону №1058-ІV встановлено, що пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
У силу вимог ч. 2 ст. 45 Закону №1058-ІV, пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону.
Разом з тим, ч. 3 ст. 45 Закону №1058-ІV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що ч. 3 ст. 45 Закону №1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Однак, якщо має місце призначення іншої пенсії за іншим законом, має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії (пенсії за віком).
Отже, враховуючи, що позивачеві було призначено пенсію відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи", який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а призначення пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" - є призначенням пенсії вперше.
Відтак, відповідач має призначити пенсію, виходячи із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020, 2021 та 2022 роки, тобто показник середньої заробітної плати мав враховуватись за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії за Законом № 1058-ІV
Вирішуючи даний спір суд враховує правову позицію Верховного Суду у постанові від 03.10.2018 року у справі №428/450/17, згідно з якою якщо особі, якій до досягнення загального пенсійного віку була призначена та виплачувалась пенсія іншого виду і на підставі іншого Закону, при зверненні із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV у зв`язку із досягненням такого віку пенсія повинна обраховуватись на підставі положень ст. 40 Закону №1058-ІV як вперше призначена.
Вказана правова позиція Верховного Суду підтримана Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 31.10.2018 року у справі № 876/5312/17.
Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 31.01.2019 року у справі № 639/2751/17 (провадження № К/9901/43912/18) та від 18.01.2019 року у справі № 577/5237/16-а (адміністративне провадження № К/9901/21869/18), від 10.04.2019 року у справі № 211/1898/17.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що позивачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону № 796-ХІІ, тому, це не можна розцінювати як переведення з одного виду пенсії у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування на інший у тій же системі, тобто позивачу була призначена інша пенсія за іншим законом, а тому при обчисленні розміру пенсійної виплати має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії (пенсії за віком на умовах Закону № 1058-IV). 
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.       
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 січня 2024 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Курко О. П.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Боровицький О. А.    Шидловський В.Б.