УХВАЛА
09 січня 2024 року 
м. Київ
справа №200/15427/21
адміністративне провадження № К/990/42784/23 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):
судді-доповідача - Радишевської О.Р.,
суддів - Мацедонської В.Е., Смоковича М.І.,
перевіривши касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 червня 2023 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2023 року у справі №200/15427/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Донецькій області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Донецькій області (далі - відповідач), в якому просив: 
- визнати протиправними дії щодо ненарахування та невиплати: індексації грошового забезпечення за період проходження служби з червня 2016 року по жовтень 2017 року із визначенням базового місяця при розрахунку - січень 2008 року; грошової компенсації за невикористану частину щорічної чергової оплачуваної відпустки за період з 07 липня 2015 року по 30 квітня 2021 року у кількості 126 діб та додаткової оплачуваної відпустки як учаснику бойових дій в кількості 98 діб, виходячи з грошового забезпечення, з урахуванням індексації та щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 889 від 22 вересня 2010 року «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій»; щодо нездійснення перерахунку і виплати одноразової грошової допомоги при звільненні без включення до грошового забезпечення з якого вона була обрахована, індексації та щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 889 від 22 вересня 2010 року «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій»;
- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити за виключенням виплачених сум: грошового забезпечення за період проходження служби з червня 2016 року по жовтень 2017 року із визначенням базового місяця при розрахунку - січень 2008 року; грошової компенсації за невикористану частину щорічної чергової оплачуваної відпустки за період з 07 липня 2015 року по 30 квітня 2021 року у кількості 126 діб та додаткової оплачуваної відпустки як учаснику бойових дій в кількості 98 діб, виходячи з грошового забезпечення з урахуванням індексації та щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету  Міністрів України № 889 від 22 вересня 2010 року «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій»; щодо нездійснення перерахунку і виплати одноразової грошової допомоги при звільненні без включення до грошового забезпечення, з якого вона була обрахована, індексації та щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету  Міністрів України № 889 від 22 вересня 2010 року «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій»;
- зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити йому грошове забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні за період з 03 травня 2021 року по дату ухвалення рішення суду.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 27 червня 2023 року, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2023 року, позов задоволено частково:
- визнано протиправними дії Головного управління Національної поліції України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період проходження служби з червня 2016 року по жовтень 2017 року, компенсації за невикористані дні чергової щорічної відпустки за 4 доби у 2015 році, 45 діб у 2016 році, 45 діб у 2019 році, 2 доби у 2020 році, щорічної додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2016-2021 роки у кількості            84 дні, ненарахування та невиплати компенсації за невикористані дні щорічної чергової відпустки за 2021 рік у кількості 15 діб та одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням індексації грошового забезпечення;
- зобов`язано Головне управління Національної поліції України нарахувати та виплати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період проходження служби з червня 2016 року по жовтень 2017 року, компенсацію за невикористані дні чергової щорічної відпустки за 4 доби у 2015 році, 45 діб у 2016 році, 45 діб у 2019 році, 2 доби у 2020 році, щорічної додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2016-2021 роки у кількості 84 дні, нарахувати та виплатити компенсацію за невикористані дні щорічної чергової відпустки за 2021 рік у кількості 15 діб та одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням індексації грошового забезпечення та раніше виплачених сум;
- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
18 грудня 2023 року через підсистему «Електронний Суд» до Суду надійшла касаційна скарга Головного управління Національної поліції в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 червня 2023 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2023 року у справі №200/15427/21.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Проаналізувавши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року №1402-VIII.
Частиною першою статті 13 КАС України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз указаних положень дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які, у розумінні Закону України «Про запобігання корупції», займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Зі змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій убачається, що позивач у період з 07 листопада 2015 року по 30 квітня 2021 року проходив службу в Головному управлінні Національної поліції в Донецькій області.
Відповідно до посвідчення від 16 вересня 2021 року серії НОМЕР_1 позивач має статус ветерана війни - особи з інвалідністю внаслідок війни 2 групи.
Наказом начальника Головного управління Національної поліції у Донецькій області від 30 квітня 2021 року № 268 о/с позивача звільнено зі служби в поліції через хворобу з 30 квітня 2021 року.
Водночас відомостей про те, що позивач є службовою особою, яка займає відповідальне та особливо відповідальне становище, відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України, у системному зв`язку з положеннями примітки до статті 51-3 Закону України «Про запобігання корупції» (у редакції, чинній на момент звернення позивача до суду), суду касаційної інстанції не надано і у судових рішеннях така інформація відсутня.
За таких обставин і правового регулювання публічно-правовий спір у цій справі відноситься до справ незначної складності.
У касаційній скарзі скаржник посилається на частину п`яту статті 328 КАС України та зазначає, що розгляд цієї справи має значний суспільний інтерес, оскільки кожен звільнений співробітник поліції звертається до суду, у той час коли судами приймаються рішення з порушенням нормативно-правових актів.
Суд критично оцінює зазначені доводи скаржника та зауважує допустимість відкриття касаційного провадження, якщо справа становить значний суспільний інтерес чи має виняткове значення для скаржника, зумовлена потребою забезпечення єдності судової практики. Йдеться про реалізацію принципу правової визначеності з метою гарантування передбачуваності судового рішення.
Водночас у поданій касаційній скарзі відсутні посилання на конкретні справи або їх кількісні показники, які б свідчили про те, що судами сформульовано різну правову позицію при вирішенні справ з аналогічними обставинами справи. Скаржником також не обґрунтовано, в чому полягає суспільний інтерес у розгляді безпосередньо цієї справи Верховним Судом та яке значення для правозастосовчої практики буде мати прийняте Судом рішення у цій справі.
Касаційна скарга фактично зводиться до спроби переконати суд у необхідності переглянути зміст рішення, ухваленого судами попередніх інстанції, однак Верховний Суд не може ставити під сумнів законність рішення суду тільки через те, що таке рішення скаржник вважає незаконним. 
Суд зауважує, що визначені підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, як від заінтересованих осіб, так і від суду, оскільки в іншому випадку принцип правової визначеності буде порушено.
Водночас Судом установлено, що касаційна скарга не містить належних доводів, які могли б обґрунтувати дію підпунктів "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
З огляду на зазначене та враховуючи, що скаржник, оскаржуючи судові рішення у цій справі, не вказав випадків для відкриття касаційного провадження, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, підстави перевірки інших доводів касаційної скарги відсутні.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За такого правового регулювання та обставин справи у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
З огляду на зазначене, клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження Судом не вирішується.
Керуючись статтями 12, 13, 248, 328, 333, 359 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Національної поліції в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 червня 2023 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від                    21 листопада 2023 року у справі №200/15427/21.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя-доповідач:                                                                      О.Р. Радишевська 
Судді:                                                                                          В.Е. Мацедонська
                                                                                          М.І. Смокович