ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/17771/23	Головуючий у 1-й інстанції Братасюк В.М. 	
Провадження № 33/817/189/24 	Доповідач - Тиха І.М.	
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП   	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2024 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М., за участю ОСОБА_1 та його представника Карпи М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 вересня 2023 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-
                                       ВСТАНОВИЛА:
       Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., та з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 
       Також стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 536 грн. 80 коп. судового збору. 
       Згідно із постановою суду, ОСОБА_1 10.09.2023 о 00 год. 28 хв. в м. Тернополі по вул. Мазепи, 2 керував транспортним засобом марки «Renault Logan», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, підвищена жвавість, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України. 
       В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження посилаючись на те, що під час розгляду справи він не був присутній, копію рішення отримав 05 лютого 2024 року, після чого звернувся до Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги для отримання безоплатної правничої допомоги та лише після підготовки представником апеляційної скарги зміг оскаржити її в апеляційному порядку. 
       Постанову суду просить скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
       Мотивує скаргу тим, що працівники поліції зупинили транспортний засіб під його керуванням без визначениз ст.35 ЗУ “Про національну поліцію” підстав.
       Посилається на упередження ставлення до нього з боку працівників поліції, що підтверджується і тим, що 13.09.2024 року інший екіпаж поліцейських здійснив повторну зупинку транспортного засобу під його керуванням та запропонував йому пройти огляд на визначення стану сп`яніння. Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13 лютого 2023 року виданого КНП “Тернопільський медичний центр соціально-небезпечних захворювань” ТОР у нього ознак сп`яніння не виявлено.
       Вказує на те, що він не відмовлявся від пропозиції поліцейських пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, а був зацікавлений його пройти з іншим екіпажем поліції, оскільки в нього були сумніви щодо об`єктивності дій поліцейських, які його зупинили. Вважає, що його поведінка неправомірно була розцінена працівниками поліції як відмова від проходження такого огляду.
       Вважає що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки поліцейський є зацікавленою особою.
       Зазначає, що про дату та час судового засідання він не був належним чином повідомлений, з огляду на що не мав можливості бути присутнім під час винесення та проголошення постанови суду першої інстанції.
       Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника — адвоката Карпи М.М., які підтримали скаргу з викладених у ній мотивів, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.
       Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження слід задовольнити, визнати поважною причину його пропуску, оскільки ОСОБА_1 не був присутній у судовому засіданні під час винесення рішення суду, копію постанови отримав 05 лютого 2024 року, що підтверджується заявою про видачу копії судового рішення, та після ознайомлення з його мотивами 15 лютого 2024 року звернувся із апеляційною скаргою.
       Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       Згідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
       Вищезазначених вимог судом першої інстанції було дотримано в повній мірі.
       Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність за даною нормою настає також у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння.
       Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння, а також дії поліцейського в разі відмови особи від проходження такого огляду передбачені статтею 266 КУпАП, пунктами 6, 7 розділу І, розділами ІІ та ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року за № 1452/735 (далі - Інструкції).
       Згідно з п. п. 8, 12 Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
       Згідно п. 4 розділу І Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:
- наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);
- звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;
- сповільненість або, навпаки, підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;
- почервоніння обличчя або неприродна блідість.
        Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується даними, що містяться у: 
- протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №502698 від 10.09.2023 року, відповідно до якого ОСОБА_1 10.09.2023 о 00 год. 28 хв. в м. Тернополі по вул. Мазепи, 2 керував транспортним засобом марки «Renault Logan», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, підвищена жвавість, поведінка що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України; 
- направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10 вересня 2023 року о 00 год. 40 хв., з якого вбачається те, що ОСОБА_1 було направлено на огляд у КНП «ТОМСЦНЗ» ТОР у зв`язку з виявленням поліцейськими у водія ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці, що не реагують на світло, підвищена жвавість. Огляд у медзакладі не проводився, оскільки ОСОБА_1 відмовився;
- копії протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №630027 від 10 вересня 2023 року з якого вбачається те, що 10 вересня 2023 року о 00 год. 28 хв. в м. Тернополі по вул. Мазепи, 2 ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Renault Logan», д.н.з. НОМЕР_1 , що був переобладнаний без відповідного дозволу поліції, а саме: встановлено газове обладнання. Правопорушення вчинено повторно протягом року, оскільки ОСОБА_1 притягувався постановою БАВ №281000 за ч. 3 ст. 121 КУпАП. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 31.3.а ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 4 ст. 121 КУпАП; 
- рапорті поліцейського взводу № 2 роти № 1 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Горошка В.В. від 10.09.2023 року, відповідно до якого патрулюючи у складі екіпажу “Юпітер-110” по вул. Мазепи, 2 за порушення комендантської години було зупинено водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який керував транспортним засобом «Renault Logan», д.н.з. НОМЕР_1 . Під час перевірки документів у водія було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці, що не реагують на світло та підвищена жвавість. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, проте, водій від проходження огляду відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, відносно ОСОБА_1 було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП серії ААД №502698 та за ч. 4 ст. 121 КУпАП серії ААД №630021, оскільки у водія також встановлено газове обладнання без відповідного на це дозволу;
- відеозаписах з нагрудних камер поліцейських 472375,472411 на яких зафіксовано відмова ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі у зв`язку з виявленням ознак такого сп`яніння. Також зафіксовано зупинку транспортного засобу «Renault Logan», д.н.з. НОМЕР_1 , під час дії комендантської години, порядок оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та їх ознайомлення водієм.
       Вказані докази суд першої інстанції вірно визнав належними та допустимими та такими, що в сукупності та взаємозв`язку доводять винуватість ОСОБА_1 у скоєнні вказаного адміністративного правопорушення, з цим висновком погоджується і суд апеляційної інстанції.
       Доводи апелянта щодо безпідставної зупинки транспортного засобу під його керуванням, відхиляються судом, оскільки ОСОБА_1 було зупинено у зв`язку із тим, що він керував транспортним засобом під час дії комендантської години, тому працівники поліції, керуючись положеннями п. 7 ч. 1 ст. 35 Закону України “Про Національну поліцію”, яким визначено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху, вчинили правомірно, зупинивши транспортний засіб під його керуванням. При цьому доводи ОСОБА_1 щодо упередженості щодо нього працівників поліції є необґрунтованими, оскільки поліцейські зупинивши транспортний під його керування, діяли законно, в межах наданих повноважень, виявивши у нього ознаки наркотичного сп”яніння, направили для проходження огляду настан сп2яніння в заклад охорони здоров”я, від походження кого водій відмовився.
       Перевіряючи твердження апелянта про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а бажав пройти огляд з іншим екіпажем поліції, спростовуються даними, відображеними на відеозаписі із нагрудних камер поліцейських, на яких вбачається як працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі у зв`язку із виявленням у нього ознак такого сп`яніння, а саме: зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук, підвищена жвавість, однак водій від проходження огляду відмовився. 
       Доводи апелянта про те що рапорт поліцейського не може бути доказом на підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення суперечать положенням ст.251 КУпАП, якою не визначено вичерпного переліку доказів у справі про адміністративне правопорушення, а до категорії доказів віднесено будь-які фактичні дані, які підтверджують обставини, що підлягають доказуванню, а поліцейський, який його складав є посадовою особою, до повноважень якої входить повноваження скласти протокол та інші документи. 
       Посилання ОСОБА_1 на упереджене ставлення до нього з боку працівників поліції , на підтведження чого він надав висновок лікаря від 13.09.2023 року про результат проходження ним огляду на стан сп”яніння, виходжу з того що вказане праворушення мало місце 10.09.2023 року, тому наданий апелянтом висновок, складений у інший день не має відношення до даної справи та не вказує на упереджене ставлення до нього поліцейських, яких, з його слів, він бачив вперше, тому підстав вимагати приїзду іншого екіпажу у нього не було , в тому числі у зв”язку з тим що поліцейські безпосередньо не проводили його огляд на визначення стану наркотичного сп”яніння, а направляли для проведення вказаного огляду в лікарню.
       Посилання апелянта на те, що він на 1 хв 46 сек. відеозапису він погодився на проходження огляду в закладі охорони здоров”я не заслуговують на увагу оскільки на 1 хв. 37 сек. його ж запису зафіксована його відмова від проходження вказаного огляду та після цього поліцейськими було розпочато складенння протоколу щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.
       У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 була надана можливість надавати пояснення та подавати докази, доводити перед судом їх обґрунтованість, скористатись правовою допомогою , що і ним було зроблено, тому його права визначені ст.268 КУпАП та якими він не зміг скористатись у суді першої інстанції через неявку у судове засідання, про час та місце якого його було повідомлено у протоколі про адміністративне праворушення, було відновлено.
       Відтак, вважаю, що суд, у відповідності до ст. 252 КУпАП повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому постанову місцевого суду щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід залишити без змін, а подану ним апеляційну скаргу - без задоволення.
        На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -
                                       ПОСТАНОВИЛА:         
       Строк на апеляційне оскарження поновити.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
       Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 вересня 2023 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, — без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя