ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/11169/23                                                Головуючий суддя І інстанції Семенова Я.Ю.
Апеляційне провадження № 33/818/284/24                                  Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія:  ст.124, ст.122-4 КУпАП
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2024 року                                                         м.Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К.,
за участю секретаря                 - Вакула Н.С.,
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,         - ОСОБА_1 ,
потерпілого         - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника Янукян Л.Х. на постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 21 грудня 2023 року у справі про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст.ст.124, 122-4 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, який має статус особи з інвалідністю ІІ групи, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення:
- за ст. 124 КУпАП - у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень 00 копійок,
за ст. 122-4 КУпАП - у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень 00 копійок.
На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП, остаточне стягнення за сукупністю правопорушень призначено  ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень 00 копійок.
Звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Судом встановлено, 30.09.2023 року о 19 годині 15 хвилин водій ОСОБА_1 , рухаючись по вул. Загородній, 51 в м. Харкові, керуючи транспортним засобом Mitsubishi Space Nogon, державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснюючи маневр рух заднім ходом, не впевнився в безпеці маневру, що виконує, внаслідок чого допустив наїзд на автомобіль Daewoo, державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 , від чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження та було завдано матеріальних збитків. Тим самим водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху України, згідно з якими: під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб. 
Крім того, 30.09.2023 року о 19 годині 15 хвилин водій ОСОБА_1 , рухаючись по вул. Загородній, 51 в м. Харкові, керуючи транспортним засобом Mitsubishi Space Nogon, державний номерний знак НОМЕР_1 , став учасником дорожньо-транспортної пригоди, після чого з невідомих причин залишив місце події, чим порушив вимоги п. 2.10 а) Правил дорожнього руху України, згідно з якими у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Не погодившись з постановою районного суду захисник Янукян Л.Х. подала на нього апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, а провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст.ст.124, 122-4 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 не вчинював ДТП , свідок ОСОБА_4 стояв на відстані 30 метрів від автомобіля її підзахисного та не міг бачити події у цій справі, оскільки на вулиці було темно, а на цій парковці. 
Апелянт також зазначає, що працівниками поліції не були витребувані відеозаписи з камер відеоспостереження з магазину «АТБ», на парковці якого знаходилися автомобілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

В судове засідання в суд апеляційної інстанції захисник Янукян Л.Х., будучи належним чином повідомлена про дату та час судового розгляду, не з`явилася, але 16.02.2024 року надала апеляційному суду заяву, в якій просила провадити апеляційний розгляд за її відсутності.
ОСОБА_1 не заперечував проти проведення апеляційного розгляду за відсутності його захисника.
Належить також врахувати, що захисник Янукян Л.Х., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , є ініціатором апеляційного перегляду постанови судді Московського районного суду м. Харкова від 21.12.2023 року.
Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").
Враховуючи вищенаведене та думку ОСОБА_1 і потерпілого ОСОБА_2 , а також дотримуючись вимог ст.ст. 268 та 294 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі захисника Янукян Л.Х., яка подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, повідомленого належним чином, з урахуванням наявних відомостей у матеріалах справи та в межах доводів і вимог захисника, які містяться в її апеляційній скарзі.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши доводи  ОСОБА_1 , який просив задовольнити апеляційну скаргу свого захисника, думку потерпілого  ОСОБА_2 , який заперечував проти задоволення поданої апеляційної скарги та просив залишити оскаржувану постанову без змін, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга захисника Янукян Л.Х. не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.
Як вбачається з матеріалів справи, суд не порушив вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.
Визнаючи ОСОБА_1 винним суд першої інстанції послався на відомості: протоколів про адміністративне правопорушення серії ААД №603536 від 09.10.2023 та серії ААД №603537 від 09.10.2023 року (а.с.1, 2); схеми місця дорожньо-транспортної пригоди від 30.09.2023 року року (а.с. 3); письмових пояснень потерпілого ОСОБА_2 від 30.09.2023 та свідка ОСОБА_4 (а.с.4, 5);  рапорту інспектора роти 5 батальйону 2 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції від 30.09.2023 року (а.с.7); пояснень потерпілого ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_4 , наданих останніми в суді першої інстанції.
Суд бере до уваги те, що незважаючи на незгоду на час апеляційного розгляду із діями працівників поліції під час складання ними протоколу та схеми місця дорожньо-транспортної пригоди, цей протокол та схема місця ДТП складені уповноваженою державою особою і дії службової особи, що їх складала, в порядку передбаченому чинним законодавством, ОСОБА_1 та захисником Янукян Л.Х. не оскаржувалися, тобто останні не зверталися до суду із позовом в порядку, визначеному КАС України, а також не звертався зі скаргою на дії працівників поліції до їх керівництва, хоча мали для цього достатньо часу. 
Тобто, зазначені обставини, унеможливлюють будь-які посилання апелянта на незаконність дій працівників поліції під час складення протоколів про адміністративне правопорушення або щодо невідповідності відомостей, зафіксованих у схемі місця ДТП.
Відповідно до п. 2.10а ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
Згідно п. 10.9 Правил дорожнього руху, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.
За порушення вимог зазначеного пунктів Правил дорожнього руху передбачена відповідальність встановлена ст. 124 КУпАП.
Протокол про адміністративне правопорушення не є самостійним доказом, а тому має оцінюватись у сукупності з усіма наявними матеріалами справи.
Як вбачається з відомостей письмових пояснень свідка ОСОБА_4 , останній в них зазначив, що 30.09.2023 року близько о 19-15 годині він вийшов з магазину «АТБ» на стоянку автомобілів, у цей час на стоянці розпочав розворот та виїзд автомобіль з державним номерним знаком НОМЕР_1 , під час розвороту він вдарив припаркований автомобіль Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_2 , у передні праві двері, потім водій подивився у вікно та продовжив рух. Він, коли побачив такі обставини, зупинив водія вказаного автомобіля, який допустив наїзд на автомобіль Daewoo Lanos, майже на виїзді з парковки, став йому говорити, що він вдарив чужий автомобіль та бажає поїхати з місця ДТП, на що у відповідь водій зазначив, що він не збирається їхати. Зазначив, що він, свідок, стояв перед автомобілем винуватця в ДТП та став викликати працівників поліції, коли водій завів двигун автомобіля та почав їхати на нього, він ледве встиг відскочити від автомобіля, посилався, що водій поїхав у напрямку пос. Кирова (а.с.5).
Безпідставними є доводи  апеляційної скарги  про те, що  пояснення свідка ОСОБА_4 не можуть бути доказами у справі, оскільки ці пояснення повністю відповідають відомостям протоколів про адміністративне правопорушення серії ААД №603536 від 09.10.2023 та серії ААД №603537 від 09.10.2023 року та схеми до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 30.09.2023 року, а апелянтом не надано доказів про те, що свідок ОСОБА_4 має особисту зацікавленість щодо розгляду цієї справи чи має намір обмовити ОСОБА_1 , а тому підстав ставити їх під сумнів у суду апеляційної інстанції немає.
Крім того, під час судового розгляду в суді першої інстанції свідок ОСОБА_4 пояснив , що приблизно місяць потому у вечірній час доби він підходив до магазина «АТБ», розташованого на перехресті проспекту Ювілейного та проспекту Льва Ландау в м. Харкові. Коли він дійшов до краю стоянки, відчув позаду звук удару та тріску, коли він повернувся, побачив, як автомобіль Mitsubishi здавав задом та вдарив лівою стороною припаркований Daewoo Lanos у праві двері. Зазначив, що він стояв недалеко від місця події, а тому все добре бачив, від магазина «АТБ» було освітлення. Посилався, що коли він почув звук удару, він повернувся та побачив, як автомобіль Mitsubishi стоїть упертий в Daewoo Lanos, водій Mitsubishi витягнув голову з відкритого вікна автомобіля, подивився на місце зіткнення його автомобіля з припаркованим Daewoo Lanos та став їхати з місця ДТП. Зазначив, що він, ОСОБА_4 , стояв на шляху руху автомобіля Mitsubishi та просив водія зупинитися, став казати даному водієві, що неправильно, вдаривши чужий автомобіль, їхати з місця пригоди, на що водій йому відповів, що він тут місцевий, що він нікуди не їде, потім водій заглушив двигун автомобіля. У цей момент він, ОСОБА_4 , почав викликати на місце ДТП поліцію, коли водій Mitsubishi різко завів двигун, піддав газу та став їхати з місця ДТП, а він, свідок, ледь встиг відскочити від автомобіля винуватця ДТП. Зазначив, що він сфотографував автомобіль винуватця ДТП.
Свідок ОСОБА_4 був попереджений судом першої інстанції про кримінальну відповідальність за надання завідома неправдивих показань і стороною захисту не надано будь-яких об`єктивних доказів, що свідок надав завідомо неправдиві показання та має особисту зацікавленість щодо розгляду цієї справи чи він має намір обмовити ОСОБА_1 , а тому апеляційна скарга захисника в цій частині та доводи ОСОБА_1 , які він надавав в суді апеляційної інстанції, - є суб`єктивними та необґрунтованими.
Згідно письмових пояснень потерпілого ОСОБА_2 від 30.09.2023 року, 30.09.2023 року близько о 19-15 годині він припаркував свій автомобіль Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_2 , за адресою: м. Харків, вул. Загородня, 51, біля супермаркету «АТБ» та пішов до супермаркету за покупками. Коли він вийшов з супермаркету, близко о 19-20 годині він виявив пошкодження правої двері автомобіля, було пошкоджено ЛФП та мала місце вм`ятина. Перехожий йому повідомив, що автомобіль Mitsubishi, державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив наїзд на його автомобіль, здаючи заднім ходом, та поїхав у невідомому напрямку. Зазначив, що медичної допомоги не потребує, він залишився на місці ДТП до приїзду працівників поліції для складання розшукового ДТП (а.с.4).
В судах першої та апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що він припаркував свій автомобіль на парковці біля магазину «АТБ» без порушень та пішов до магазину. Побувши в магазині хвилин з сім, виходячи з нього, побачив молодого чоловіка, який біг йому назустріч та казав, що він бачив, як його, ОСОБА_2 , транспортний засіб вдарив водій іншого автомобіля, який з місця ДТП поїхав. Він, ОСОБА_2 , став розпитувати в цього чоловіка, водій якого автомобіля допустив зіткнення з його автомобілем, на що цей чоловік сказав, що він сфотографував цей транспортний засіб. Також цей чоловік йому розповів, що він просив водія – винуватця ДТП залишитися на місці ДТП, сказав, що зараз на місце пригоди викличе поліцію, однак цей чоловік поспіхом поїхав, ледь не збивши його. Зазначив, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди його автомобіль має пошкодження у вигляді вм`ятини на правій двері. Посилався, що коли на місце дорожньо-транспортної пригоди приїхали працівники поліції, вони перевірили, чи застрахована цивільно-правова відповідальність водія – винуватця ДТП, та повідомили, що відповідальність водія не застрахована.
Апеляційний суд не приймає до уваги доводи захисника Янукян Л.Х. та ОСОБА_1 про те, що останній не скоював ДТП та не залишав місця дорожньо-транспортної пригоди, оскільки ані під час судового розгляду в суді першої інстанції, ані в ході апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення ОСОБА_1 не надав відповідних доказів та не заявляв клопотань про виклик і допит в суді будь-яких свідків, які могли підтвердити його непричетності до дорожньо-транспортної пригоди. 
Апелянт та ОСОБА_1 також не скористалися своїм процесуальним правом та не здійснювали будь-яких дій щодо витребування відеозапису з камер відеоспостереження з магазину «АТБ-Маркет», на що посилається захисник в своїй апеляційній скарзі захисник, а тому суд вважає такі доводи сторони захисту є необґрунтованими та безпідставними.
За таких обставин, твердження захисника Янукян Л.Х. та ОСОБА_1 щодо незгоди з тим, що в результаті порушення останнім п. 10.9 Правил дорожнього руху України відбулось зіткнення транспортних засобів, суд апеляційної інстанції розцінює як обраний спосіб захисту та уникнення відповідальності за вчинене правопорушення, оскільки апелянтом не надано обґрунтованих та беззаперечних доказів на підтвердження своїх апеляційних доводів.
У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (даліСуд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Згідно з ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Зазначені обмеження законодавцем встановлені з урахуванням суспільної небезпеки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що відноситься до правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а тому пом`якшуючі обставини при накладенні стягнення на правопорушника не враховуються.
За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.
Суб`єктивні доводи апелянта та ОСОБА_1 щодо відсутності в діях останнього складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП, належним чином не підтверджені та не базуються на матеріалах справи, а тому не можуть бути прийняті до уваги судом апеляційної інстанції.
Так, з огляду на відомості матеріалів справи, письмових та усних пояснень потерпілого ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_4 , локалізацію та характер отриманих автомобілем Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_2 , пошкоджень, узгоджується з іншими доказами, наявним у матеріалах справи.
Апелянтом та ОСОБА_1 не доведено, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.
Доказів, які б спростовували правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не встановлено їх і при апеляційному перегляді. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.
Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п.п. 10.9, 2.10а Правил дорожнього руху та притягнуто за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП до відповідальності, а тому посилання останнього на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними.
Апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.
Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скарги захисника Янукян Л.Х. залишити без задоволення, а постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 21 грудня 2023 року у справі про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст.ст.124, 122-4 КУпАП – без змін.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                 С.К. Шабельніков