КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
Справа № 372/4860/23                                                                             Головуючий в суді І інстанції:Висоцька Г.В.
Провадження № 33/824/350/2024                                                           Головуючий в суді ІІ інстанції: Сушко Л. П.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
22 січня 2024 року                                                                                                     м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі судді Сушко Л.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Харченка Сергія Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Обухівського районного суду Київської області від 07 листопада 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, РНОКПП суду не відомо, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 484734 від 23.09.2023 р. - 23.09.2023 року о 10 год. 15 хв. в Обухівському районі, с. Трипілля, вул. Шевченка, 17, водій ОСОБА_1 керував автомобілем MITSUBISHI PAGERO д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Стан алкогольного сп`яніння засвідчено на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Драгер» alkotest 6820, прилад ARLJ - 0189 в установленому законом порядку з відео фіксацією на нагрудну бодікамеру. Результат тестування - 0,36 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постановою Обухівського районного суду Київської області від 07 листопада 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» на користь держави у розмірі 536,80 грн.
Не погоджуючись з вказаною постановою, 14 листопада 2023 року адвокат Харченко Сергій Вікторович, який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргув якій просить її скасувати та провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що акт огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 не містить дати та часу, містить безальтернативну згоду з результатами огляду на стан сп`яніння, а тому не може бути належним та допустимим доказом.
Працівниками поліції під час складання протоколу відносно ОСОБА_1 не було роз`яснено останньому його права та обов`язки, а також правові наслідки складання даного протоколу, суть обвинувачення.
Вказує, що протокол складений нерозбірливо, не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також внесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особо, стосовно якої його складено. Невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону унеможливлює прийняття у справі законного й обґрунтованого судового рішення.
Зазначає, що поліцейським було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим він вважається недійсним, а протокол - недопустимим доказом вини ОСОБА_1 .. У разі незгоди водія на проведення огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
У судовому засіданні суду апеляційної інстанції адвокат Харченко Сергій Вікторович та ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги підтримали та просили її задовольнити.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до  ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.
З матеріалів справи вбачається, що при розгляді даної справи суд першої інстанції достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у матеріалах справи доказах.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Відповідно до п. 2.9а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.
У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно з встановленими нормами закону держави Україна.
Вина ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9а ПДР України, за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:
- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 484734 від 23.09.2023 р. - 23.09.2023 року о 10 год. 15 хв. в Обухівському районі, с. Трипілля, вул. Шевченка, 17, водій ОСОБА_1 керував автомобілем MITSUBISHI PAGERO д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Стан алкогольного сп`яніння засвідчено на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Драгер» alkotest 6820, прилад ARLJ - 0189 в установленому законом порядку з відео фіксацією на нагрудну бодікамеру. Результат тестування - 0,36 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 2);
- у результаті тестування на алкоголь, відповідно до яких ОСОБА_1 проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера 6810 «Драгер» 23.09.2023 року о 10 год. 23 хв., результат тестування - 0,36 ‰ (а.с. 1);
- у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким огляд проведено у зв`язку з виявленням ознак: різкий запах алкоголю з порожнини рота, не типова поведінка, нечітка мова за допомогою «Drager» ALCOTEST- 6810№ ARLJ - 0189, результат огляду на стан сп`яніння - 0,36 ‰ позитивна, з результатами якого ОСОБА_1 погодився (а.с. 3);
- у направленні на огляд  водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23.09.2023 року о 10 год. 22 хв., відповідного до якого ОСОБА_1 , відмовився від проходження огляду в закладі охорони здоров`я (а.с. 4);
- поясненням ОСОБА_1 , де він зазначає, що вину свою усвідомлює в повному обсязі. В подальшому зобов`язуюсь не вчиняти даних правопорушень (а.с. 5);
- на відеозапису із нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення вчиненого особою, що притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, який кореспондується з фактичними обставинами справи та вказує на факт порушення водієм вказаних правил ПДР. З якого зокрема вбачається, що після зупинки транспортного засобу під час спілкування з поліцейськими у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд для визначення стану сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Drager» «Alcotest» 6820, результат позитивний - 0,36 % (а.с 8).
Відповідно до постанови КАС ВС у справі №678/991/17 від 15.11.18 року відеозапис із нагрудного відеореєстратора інспектора, яким зафіксовано обставини зупинки автомобіля, є доказом, що може підтверджувати факт вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху.
Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.
Найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення є протокол про здійснення адміністративного правопорушення.
Кодекс України про адміністративні правопорушення, а саме - ст. 256 детально регламентує питання, що пов`язані зі складанням протоколу про адміністративне правопорушення.
Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Протокол підписаний особою, яка його склала, ОСОБА_1 , крім того, йому було роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.
Обставини, зазначені в протоколі узгоджуються із дослідженим судом апеляційної інстанції відеозаписом із нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського, на якому відображені події, які відбувалися 23 вересня 2023 року за участю ОСОБА_1 ..
Відеозапис свідчить про дотримання працівником поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог ст. 266 КУпАП.
Відеозаписи є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. На відео, що міститься в матеріалах справи, зафіксовані подія правопорушення. Цей відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що на підставі сукупності досліджених доказів, враховуючи характер вчиненого правопорушення, його наслідки, особу правопорушника, ступінь його вини, вважав необхідним призначити стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. 
Доводи апеляційної скарги про те, що акт огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 не містить дати та часу, містить безальтернативну згоду з результатами огляду на стан сп`яніння, а тому не може бути належним та допустимим доказом, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки  акт огляду на стан сп`яніння складений відповідно до інструкції, крім того ОСОБА_1 підписав зазначений акт та згоду з результатами.
Доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції під час складання протоколу відносно ОСОБА_1 не було роз`яснено останньому його права та обов`язки, а також правові наслідки складання даного протоколу, суть обвинувачення, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки даний довод спростовується наявним в матеріалах справи диском відеозапису, з якого вбачається, що поліцейський роз`яснив права у відповідності до ст. 63 Конституції України. 
Доводи апеляційної скарги про те, що у разі незгоди водія на проведення огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки ОСОБА_1 погодився з результатами огляд на стан сп`яніння, що узгоджується з відео з нагрудної камери поліцейського, а також надав відмову від проходження огляду в закладі охорони здоров`я.
При цьому, ОСОБА_1 жодним чином не заперечував складення протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.9а Правил дорожнього руху України, не висловлював з цього приводу жодних міркувань та заяв. У протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП також відсутні будь-які заперечення ОСОБА_1 ..
Разом з тим, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості зазначити у протоколі про адміністративне правопорушення ті пояснення, які вважав за потрібні, однак свою незгоду із викладеними у ньому відомостями не зазначив.
З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги про порушення поліцейськими вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 року не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду та повністю спростовуються встановленими судом обставинами справи.
Інших вагомих та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, апеляційна скарга не містить.
Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, обраний судом першої інстанції вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП.
Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова Обухівського районного суду Київської області від 07 листопада 2023 року є законною та обґрунтованою, а тому апеляційна скарга адвоката Харченка Сергія Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу адвоката Харченка Сергія Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Обухівського районного суду Київської області від 07 листопада 2023 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови складено «30» січня 2024 року.

Суддя Київського апеляційного суду                                                        Л.П. Сушко