ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2749/24 Справа № 932/6697/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Куцевол  В. В. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2024 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді Єлізаренко І.А.
суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк “Приватбанк” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2023 року АТ КБ “Приватбанк” звернулися до суду з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування своїх вимог АТ КБ “Приватбанк” посилалися на те, що  ОСОБА_1  звернувся до АТ КБ “Приватбанк” з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 19 лютого 2016 року. Відповідач при підписанні Анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які викладенні на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був проінформованим про умови кредитування в АТ КБ “Приватбанк”, які були надані йому для ознайомлення. Відповідно до виявленого бажання, відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позову. У подальшому відповідач, ознайомившись із умовами обслуговування кредитних карток та підписавши паспорт споживчого кредиту від 24 вересня 2019 року, отримав картку типу Преміальна картка Platinum (кредитний ліміт до 100000 грн.). Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач за вказаним договором зобов`язання не виконав. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором, відповідач станом на 25 червня 2023 року має заборгованість 85430 грн. 26 коп., яка складається з: 71133 грн. 04 коп.- заборгованості за тілом кредиту, 14297 грн. 22 коп.- заборгованості за простроченими відсотками. На підставі викладеного АТ КБ “Приватбанк” просили суд стягнути з  ОСОБА_1  заборгованість за кредитним договором б/н від 19 лютого 2016 року у розмірі 85430 грн. 26 коп., що утворилася станом на 25 червня 2023 року, судові витрати у розмірі 2684 грн.
Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2023 року  позовні вимоги АТ КБ “Приватбанк” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ “Приватбанк” заборгованість по тілу кредиту за кредитним договором № б/н від 19 лютого 2016 року, яка станом на 25 червня 2023 року становить 71133 грн. 04 коп. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ “Приватбанк” суму судового збору, сплаченого при подачі позову в розмірі 2234 грн. 81 коп.
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 просить рішення суду від 30 листопада 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог АТ КБ “Приватбанк” в повному обсязі, посилаючись на неповне з”ясування обставин справи, порушення судом норм матеріального права.
У відзиві на апеляційну скаргу АТ КБ “Приватбанк” просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обгрунтованість.
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.
Згідно приписів ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
       Звернувшись до суду з позовом, АТ КБ “Приватбанк” посилалися на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 19 лютого 2016 року ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок в розмірі до 100000,00 грн.(а.с.1-5).
У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення (а.с.13).
З наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що  ОСОБА_1  має заборгованість перед банком за кредитним договором, яка утворилася станом на 25 червня 2023 року у розмірі 85430 грн. 26 коп., і яка складається із: 71133 грн. 04 коп.- заборгованості за простроченим тілом кредиту, 14297 грн. 22 коп.- заборгованості за простроченими відсотками (а.с.6-10).
АТ КБ “Приватбанк” просили суд стягнути з відповідача  ОСОБА_1  суму заборгованості за кредитним договором б/н від 19 лютого 2016 року, що утворилася станом на 25 червня 2023 року у розмірі 85430 грн. 26 коп., яка складається із: 71133 грн. 04 коп.- заборгованості за простроченим тілом кредиту, 14297 грн. 22 коп.- заборгованості за простроченими відсотками (а.с.1-5).
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції послався на їх доведеність належними та допустимими доказами у частині задоволення позовних вимог банку, однак погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них за неповного засування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона – підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку ПАТ КБ «Приватбанк»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
За змістом статті 1056-1 ЦК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив, у тому числі, стягнути складові його вартості, зокрема заборгованість за простроченими відсотками.
Банк, обґрунтовуючи право вимоги, у тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, посилався на витяг із Тарифів обслуговування преміальних кредитних карток Platinum, World Black Edition, World Elite, Infinite, VISA Signature, як невід`ємні частини спірного договору. 
Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт Platinum, World Black Edition, World Elite, Infinite, VISA Signature та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, що надані банком на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору (12 місяців з моменту підписання), позовну давність щодо вимог банку – 50 років (пункт 1.1.7.31 згаданих Умов), та інші умови.
При цьому, в матеріалах справи відсутні докази, що саме цей Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву - анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.
Також, роздруківка з сайту банку належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.
Тобто в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої – договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті банку (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період – з часу виникнення спірних правовідносин (19 лютого 2016 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (20 липня 2023 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.
У постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 Великою Палатою Верховного Суду викладена аналогічна правова позиція про неможливість застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті банку (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
Крім того, посилання позивача на Паспорт споживчого кредиту, який за доводами банку містить основні умови кредитування, то він не може бути підставою для повного задоволення позову, оскільки термін “Паспорт споживчого кредиту” випливає зі змісту Умов та Правил надання банківських послуг в АТ КБ “Приватбанк”, які  ОСОБА_1 не підписував, а зазначені у цьому Паспорті споживчого кредиту процентна ставка та інші штрафні санкції за порушення умов договору, колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки зазначені у Паспорті споживчого кредиту процентна ставка та інші штрафні санкції за порушення умов договору застосовуються до типу кредитного продукту: “Картка Platinum”, в той час коли АТ КБ “Приватбанк” не надано доказів на підтвердження того, яку саме кредитну картку (тип кредитного продукту) було отримано відповідачем, а згідно частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
З матеріалів справи вбачається, з метою отримання банківських послуг  ОСОБА_1 , підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 10 липня 2016 року, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок в розмірі до 100000,00 грн.(а.с.1-5).
У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення (а.с.13).
Встановлено, що відповідач  ОСОБА_1  користувався кредитними коштами та частково сплачував заборгованість за договором, що підтверджує факт укладення кредитного договору.
Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив стягнути заборгованість, що утворилася станом на 25 червня 2023 року, з відповідач  ОСОБА_1  у розмірі 85430 грн. 26 коп., яка складається із: 0,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредита; 71133 грн. 04 коп. - заборгованості за простроченим тілом кредиту, 0,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками, 14297 грн. 22 коп.- заборгованості за простроченими відсотками (а.с.1-5).
Слід зазначити, заборгованість за поточним тілом кредиту та заборгованість з нарахованими відсотками у відповідача - відсутня. 
Банком не надано жодних доказів, з яких можливо було б встановити чим передбачено нарахування вказаних видів заборгованості - прострочене тіло кредиту та прострочені відсотки, за відсутності заборгованості за поточним тілом кредиту та за відсутності заборгованості за нарахованими відсотками, а також банком не наведено відповідного порядку нарахування простроченого тіла кредиту та прострочених відсотків.
Крім того, АТ КБ “ПриватБанк” вимог щодо повернення заборгованості за поточним тілом кредиту не заявляв, оскільки така заборгованість відсутня, так як у наданих банком розрахунках зазначено, що за поточним тілом кредиту заборгованість відсутня (а.с.6-10).
Вимоги щодо стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту та простроченими відсотками не можуть бути задоволені оскільки умови, щодо нарахування вказаної заборгованості не визначені в анкеті-заяві від 19 лютого 2016 року (а.с.13).
Сума заборгованості за тілом кредиту не перевищує суму внесених відповідачем коштів в рахунок повернення кредитних коштів, а тому у задоволенні позовних вимог банку про стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту, заборгованості за простроченими відсотками, за відсутності заборгованості за поточним тілом кредиту та за відсутності заборгованості за нарахованими відсотками, задоволенню не підлягають. 
За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 30 листопада 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог АТ КБ “Приватбанк.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – задовольнити.
Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк “Приватбанк” до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - скасувати.
       У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк “Приватбанк” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 11 березня 2024 року.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді  Т.П.Красвітна

О.В.Свистунова