Справа № 297/178/22

П О С Т А Н О В А
Іменем України

        04 березня 2024 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі: 
головуючого-судді: Собослой Г.Г.,
суддів: Джуга С.Д., Мацунич М.В.,
з участю секретаря: Терпай С.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах якої діє представник – адвокат Мензак Юлій Юлійович на рішення Берегівського районного суду від 10 серпня 2022 року у справі № 297/178/22 (Головуючий: Гецко Ю.Ю.), - 
В С Т А Н О В И Л А :
У грудні 2021 року ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Берегівського нотаріального округу Мирончук О.В., третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Берегівський РВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання договору недійсним, відновлення попереднього становища та стягнення моральної шкоди.
Позовні вимоги мотивовано тим, що 01 червня 2021 року на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Берегівського районного нотаріального округу Мирончук О.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1337, відбувся перехід права власності на нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта 1405588121102) – 1/2 частину нежитлової будівлі магазину загальною площею 612 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , від ОСОБА_3 до його сина ОСОБА_4 .
Позивачка зазначає, що рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 07 квітня 2016 року у справі № 297/295/16-ц за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за розпискою та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання кредитного договору розписки від 19.03.2015 року, стягнення подвійного розміру позовних вимог та стягнення моральної шкоди, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 заборгованість у розмірі 496 596 грн. та судовий збір в розмірі 4 965,96 грн. У задоволенні решти позовних вимог та задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю.
На виконання вказаного рішення суду після набрання ним законної сили видано виконавчий лист, який пред`явлений до виконання до відділу державної виконавчої служби Берегівського районного управління юстиції у встановлений законом строк.
Постановою державного виконавця ВДВС Берегівськеого районного управління юстиції Шеверя В.Й. від 11.05.2016 року відкрито виконавче провадження № 51070925 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 496 596 грн. заборгованості та 4 965,96 грн. судового збору.
Постановою державного виконавця від 18.05.2016 року накладено арешт на все майно боржника та оголошено розшук належного боржнику транспортного засобу – автомобіля Део Матіз, ДНЗ НОМЕР_1 .
У ході здійснення виконавчого провадження № 51070925 було встановлено, що боржнику спільно з чоловіком – ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності подружжя належить частина нежитлової будівлі АДРЕСА_1 , загальною площею 612 кв.м., що по відношенню до цілої будівлі становить частину для кожного із співвласників – членів подружжя.
Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 30 вересня 2016 року у справі № 297/295/16-ц визнано частину нежитлової будівлі нежитлової будівлі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , що належить їм на праві власності у рівних частках; виділено 1/2 частку ОСОБА_1 із спільного майна подружжя, а саме нежитлової будівлі з метою звернення стягнення на неї в рамках виконавчого провадження № 51070925. 
Ухвалою Берегівського районного суду від 12.10.2018 року виправлено допущену у попередній ухвалі від 30.09.2016 року описку та викладено резолютивну частину ухвали в наступній редакції: визнати частини нежитлової будівлі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , що належить їм на праві власності в рівних частках: виділити частку ОСОБА_1 із спільного майна подружжя, а саме: частини нежитлової будівлі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з метою звернення стягнення в рамках виконавчого провадження № 51070925.
Однак, 13 листопада 2017 року на підставі договору, посвідченого приватним нотаріусом Берегівського районного нотаріального округу Мацолою І.В., відбувся перехід права власності на нерухоме майно – частину нежитлової будівлі загальною площею 612 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , від ОСОБА_3 до його дітей – ОСОБА_6 та ОСОБА_4 .
Рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 03 грудня 2019 року у справі № 297/719/18 вказаний договір визнано недійсним, як фраудаторний, та скасовано записи про реєстрацію права власності за ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , тобто, повернуто сторони до попереднього становища для можливості звернення стягнення на частку відповідача у праві власності на нежитлову будівлю загальною площею 612 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Зазначене рішення набрало законної сили після його перегляду в апеляційному порядку згідно постанови Закарпатського апеляційного суду від 25 січня 2021 року.
Після набрання законної сили рішенням суду про визнання недійсним договору дарування на користь дітей боржника, відповідач знову 01.06.2021 року укладено ще один договір дарування на користь знову ж таки свого сина, який був стороною попереднього договору дарування, що визнаний недійсним.
На підставі зазначеного договору дарування від 01.06.2021 року за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на частку у праві власності на нежитлову будівлю на АДРЕСА_1 , загальною площею 612 кв.м. (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 01.06.2021 року, індексний номер 58483476).
Посилаючись на вказані обставини позивачка просила задовольнити заявлені позовні вимоги та стягнути заподіяну моральну шкоду у розмірі 100000 грн.
Рішенням Берегівського районного суду від 10 серпня 2022 року позов задоволено.
Визнано недійсним договір дарування від 01.06.2021 року укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , яким відчужене спільне майно подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 – 1/2 частки нежитлової будівлі АДРЕСА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Берегівського районного нотаріального округу Мирончук Оксаною Василівною за реєстровим № 1337.
Відновлено становище, яке існувало до порушення та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняте приватним нотаріусом Берегівського районного нотаріального округу Закарпатської області Мирончук Оксаною Василівною 01.06.2021 року, індексний номер 58483476 та запис про право власності № 42261190.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 100 000 грн.
Вирішено питання про судові витрати.
Не погоджуючись із даним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник – адвокат Мензак Ю.Ю. подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування рішення суду, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для задоволення позовних вимог відсутні, так як слухання проведено з порушенням принципу ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і при цьому суд першої інстанції проігнорував як конвенцію так і судову практику Європейського суду з прав людини у зв`язку з відмовою у клопотанні адвоката про відкладення розгляду справи по причині його зайнятості в іншому судовому процесі. Спірна частка нежитлової будівлі у АДРЕСА_1 на момент укладання оспорюваного договору не була обтяженою. У разі якщо б на неї був накладений арешт, це не уможливлювало б укладення будь-яких договорів з приводу будівлі. Однак такого не було, а тому договір був укладений абсолютно правомірно. Крім того, у даному випадку позивач не довела, які моральні страждання їй було завдано внаслідок укладання оспорюваного договору дарування та у чому полягає вина відповідачів, з яких просить стягнути солідарно завдану моральну шкоду. 
Перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.
Представники ОСОБА_1 - адвокат Мензак Ю.Ю. і ОСОБА_2 – адвокат Саламаха Н.В. на неодноразові виклики у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, про що свідчать довідки про доставку електронного листа і їх неявка не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України.
Згідно договору дарування від 01 червня 2021 року ОСОБА_3 подарував, а ОСОБА_4 прийняв у дарунок частку нежитлової будівлі магазину АДРЕСА_1 .
Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.  Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.
Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною першою ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
З урахуванням цих норм, право на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення про задоволення позовних вимог або відмову у їх задоволенні.
Таким чином, у разі якщо до суду з позовом про визнання недійсним правочину звертається особа, яка не є його стороною, то вона повинна довести конкретні факти порушення її майнових прав та інтересів оспорюваним правочином.
Рішенням Берегівського районного суду від 07 квітня 2016 року у справі № 297/295/16-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 496 596 грн. та судовий збір в розмірі 4 965,96 грн.
Дане рішення набрало законної сили.
На виконання вказаного рішення видано виконавчий лист, який пред`явлений до виконання відділу державної виконавчої служби Берегівського районного управління юстиції у встановлений законом строк.
Боржники самостійно не виконали рішення суду, жодних дій на виконання рішення ними не вчинено.
Постановами державного виконавця від 18 травня 2016 року накладено арешт на все майно боржника та оголошено розшук належного боржнику транспортного засобу – автомобіля Део Матіз держномер НОМЕР_1 .
Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 30.09.2016 року у справі № 297/295/16-ц визнано частину нежитлової будівлі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , що належить їм на праві власності у рівних частках; виділено 1/2 частку ОСОБА_1 із спільного майна подружжя, а саме нежитлової будівлі, що знаходиться за даною адресою з метою звернення на неї стягнення в рамках виконавчого провадження № 51070925. 
Ухвалою Берегівського районного суду від 12 жовтня 2018 року виправлено допущену у попередній ухвалі від 30.09.2016 року описку та викладено резолютивну частину ухвали в наступній редакції: «визнано частини нежитлової будівлі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , що належить на праві власності в рівних частках; виділити частку ОСОБА_1 із спільного майна подружжя а саме – частини нежитлової будівлі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з метою звернення на неї стягнення в рамках виконавчого провадження № 51070925».
Відповідно до положень ст. 228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. У разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави та суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним.
       У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі N 369/11268/16-ц (провадження N 14-260цс19) зроблено висновок, що «позивач вправі звернутися до суду із позовом про визнання договору недійсним, як такого, що направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 ЦК України), та послатися на спеціальну норму, що передбачає підставу визнання правочину недійсним, якою може бути як підстава, передбачена статтею 234 ЦК України, так і інша, наприклад, підстава, передбачена статтею 228 ЦК України».
Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. 
У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 лютого 2021 року в справі № 754/5841/17 (провадження № 61-17966св19) вказано, що «приватно-правовий інструментарій не повинен використовуватися учасниками цивільного обороту для уникнення сплати боргу (коштів, збитків, шкоди) або виконання судового рішення про стягнення боргу (коштів, збитків, шкоди), що набрало законної сили. Про зловживання правом і використання приватно-правового інструментарію всупереч його призначенню проявляється в тому, що:  особа (особи) «використовувала/використовували право на зло»;  наявні негативні наслідки (різного прояву) для інших осіб (негативні наслідки являють собою певний стан, до якого потрапляють інші суб`єкти, чиї права безпосередньо пов`язані з правами особи, яка ними зловживає; цей стан не задовольняє інших суб`єктів; для здійснення ними своїх прав не вистачає певних фактів та/або умов; настання цих фактів/умов безпосередньо залежить від дій іншої особи інша особа може перебувати у конкретних правовідносинах з цими особами, які «потерпають» від зловживання нею правом, або не перебувають);  враховується правовий статус особи /осіб (особа перебуває у правовідносинах і як їх учасник має уявлення не лише про обсяг своїх прав, а і про обсяг прав інших учасників цих правовідносин та порядок їх набуття та здійснення; особа не вперше перебуває у цих правовідносинах або ці правовідносини є тривалими, або вона є учасником й інших аналогічних правовідносин).
Судова колегія констатує, що ОСОБА_3 відчужив майно на підставі договору дарування на користь свого сина ОСОБА_4 після виникнення у нього та його дружини ОСОБА_1 зобов`язання із повернення суми позики, діяв очевидно недобросовісно та зловживав правами, оскільки вчинив договір дарування, які порушують права кредитора та направленні на недопущення звернення стягнення на майно боржника.
       За попереднім позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 про визнання договору дарування недійсним рішенням Берегівського районного суду від 03 грудня 2019 року визнано такий договір від 13.11.2017 року недійсним, як фраудаторний, та скасовано записи про реєстрацію права власності за відповідачами, тобто, мало місце укладення договору дарування з метою уникнення зобов`язання із повернення суми позики, яка стягнута за рішенням суду.
При постановленні рішення суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що права позивача, відповідачами були порушені і заявлені позовні вимоги ОСОБА_2 у частині визнання недійсним договору дарування від 01.06.2021 р. підлягають задоволенню.
Разом з тим, позовна вимога ОСОБА_2 про застосування наслідків недійсності правочину у вигляді відновлення становища, яке існувало до порушення, та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняте приватним нотаріусом Берегівського районного нотаріального округу Закарпатської області Мирончук Оксаною Василівною 01.06.2021 року індексний номер 58483476 та запис про право власності № 42261190 не підлягає задоволенню, оскільки позивачем було обрано невірний спосіб захисту своїх прав у цій частині заявлених позовних вимогах і саме рішення про скасування оспорюваного договору дарування є підставою для внесення змін до державної реєстрації права власності на дане нерухоме майно.
Відповідно до положень ст.. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. 
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший 
спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
При постановленні рішення про стягнення солідарно моральної шкоди із відповідачів на користь позивачки у розмірі 100000 грн, суд першої інстанції не навів, які моральні страждання зазнала позивачка, у чому вони полягають та яка вина відповідачів у цьому та не обґрунтував розмір завданої моральної шкоди, яка підлягає стягненню.
Виходячи із змісту наведених законодавчих положень, судова колегія, вважає, що заявлена позовна вимога ОСОБА_2 у частині стягнення моральної шкоди підлягає частковому задоволенню і така підлягає стягненню із ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 на користь позивачки у розмірі по 10000 грн. з кожного, із урахуванням вимог розумності та справедливості і те, що укладений оспорюваний договір порушує права позивачки, перешкоджає виконанню рішення суду про стягнення боргу, спрямовані на ухилення від виконання боргового зобов`язання, завдали позивачці моральні страждання, особа є пенсіонеркою, хворіє ряд іншими захворюваннями, потребує постійного прийняття ліків, перенесені нею постійні переживання з цього приводу та стреси, необхідність вчинення нею додаткових дій спрямованих на виконання рішення суду.
На підставі наведеного, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення у відповідності до п.п.1, 2, 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України у частині заявлених позовних вимог ОСОБА_7 про відновлення становища, яке існувало до порушення та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яким у цій частині рішення суду підлягає скасуванню із відмовою у позові ОСОБА_7 та у частині солідарного стягнення на її користь моральної шкоди слід скасувати та задовольнити позовні вимоги частково, а рішення суду про визнання недійсним договору дарування від 01.06.2021 року слід залишити без змін із вищевказаних підстав.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384 ЦПК Укераїни, судова колегія,-
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах якої діє представник – адвокат Мензак Юлій Юлійович задовольнити частково.
Рішення Берегівського районного суду від 10 серпня 2022 року у частині заявлених позовних вимог ОСОБА_7 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про відновлення становища, яке існувало до порушення та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийнятих приватним нотаріусом Берегівського районного нотаріального округу Закарпатської області Мирончук Оксаною Василівною 01.06.2021 року індексний номер 58483476 та запис про право власності № 42261190 скасувати і у цій частині заявлених позовних вимог ОСОБА_2 відмовити та у частині стягнення моральної шкоди солідарно із відповідачів на користь позивачки моральної шкоди скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути із ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 10000 грн із кожного.
У решті рішення суду залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено – 14 березня 2024 року.

Головуючий:        (підпис)
Судді:                            (підписи)
Згідно з оригіналом:
Суддя Закарпатського 
апеляційного суду Г.Г. Собослой