ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 р. 	Справа № 820/4680/17	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Ральченка І.М.
суддів: Чалого І.С. ,  Катунова В.В. 
за участю секретаря судового засідання  Веліток Н.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Харківській області на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 27.12.2018, суддя Панченко О.В.,  по справі № 820/4680/17
          за позовом     ОСОБА_1  
          до    Головного управління ДФС у Харківській області                    
          про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1   звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з заявою, в якій просила:
- відстрочити виконання постанови Харківського окружного адміністративного суду від 22.11.2017 року та постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 30.10.2018 р. у справі №820/4680/17 на один рік. 
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 27.12.2018 заяву задоволено. 
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 27.12.2018 у справі  №820/4680/17 про відстрочення виконання рішення суду. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначав, що у зв`язку з неповним з`ясуванням судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права, було прийнято рішення, яке суперечить нормам чинного законодавства та підлягає скасуванню.
Зазначав, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення не передбачають їх виконання за допомогою рішення суду першої інстанції чи апеляційної інстанції, оскільки підставою погашення податкового боргу за податковими повідомленнями-рішеннями є податкова вимога про сплату боргу.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Як встановлено судовим розглядом, ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просила визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Управління форми "Ф" від 30.06.2017: №34503-13 на суму 84137,92 грн; №34505-13 на суму 81613,43 грн; №34506-13 на суму 4941,51 грн; №34508-13 на суму 3034,36 грн; №34509-13 на суму 334,33 грн; №34510-13 на суму 12487,44 грн, всього на суму 186548,99 грн.
Харківський окружний адміністративний суд постановою від 22.11.2017 позов задовольнив частково, скасував податкові повідомлення-рішення Управління від 30.06.2017 №34503-13 на суму 42068,96 грн; №34505-13 на суму 40806,72грн; №34506-13 на суму 2470,75 грн; №34508-13 на суму 1517,18 грн; №34509-13 на суму 167,16 грн; №34510-13 на суму 6243,72 грн. Решту позовних вимог залишив без задоволення.
Харківський апеляційний адміністративний суд постановою від 30.10.2018 скасував рішення суду першої інстанції від 22.11.2017 та ухвалив нову постанову, якою в задоволенні позову відмовив у повному обсязі.
Рішенням Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 26.12.2023 касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Приймаючи рішення про задоволення заяви позивача про відстрочення виконання постанови Харківського окружного адміністративного суду від 22.11.2017 року та постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 30.10.2018 р. у справі №820/4680/17 на один рік, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості доводів позивача та наявності підстав для задоволення зазначеної заяви. 
Колегія суддів за результатами перегляду ухвали суду першої інстанції зазначає наступне.
Стаття 124 Конституції України та стаття 14 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) встановлюють, що судові рішення, зокрема постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Згідно з частиною першою статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Відповідно до частин третьої та четвертої статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також ураховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Отже підставою для відстрочення виконання судового рішення можуть бути обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у певний строк. У зв`язку з чим обов`язок доведення наявності цих обставин покладається на зобов`язану сторону (боржника).
Так, у постанові №2а/0570/6531/2011 від 06.12.2019 Верховним Судом зазначено, що відстрочення є відкладенням чи перенесенням дати виконання рішення на новий строк, який визначається адміністративним судом, та допускається у виняткових випадках, залежно від обставин справи. Підставою для відстрочення можуть бути конкретні існуючі, об`єктивні, виключні обставини, що ускладнюють виконання судового рішення у встановлений строк або фактично унеможливлюють таке. При розгляді заяв щодо відстрочення виконання судового рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому. Наявність підстав для відтермінування має бути доведена боржником. Строки відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку для повного виконання рішення суду. Надання такого не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника, натомість повинне базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників.
При розгляді заяв щодо відстрочення виконання судового рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому. Наявність підстав для відтермінування має бути доведена боржником. Строки відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку для повного виконання рішення суду. Надання такого не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника, натомість повинне базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників.
Таким чином, положення КАС України визначають умови, виконання яких є обов`язковим для задоволення заяви про зміну способу або порядку виконання рішення.
При цьому слід наголосити, що запроваджений процесуальними нормами механізм відстрочення виконання судового рішення є винятковою мірою, який спрямований на досягнення кінцевої мети судового розгляду - виконання ухваленого судом рішення.
Отже, аналіз наведеного вказує на те, що розстроченню або відстроченню підлягають ті рішення суду, які передбачають їх виконання. 
Таким чином, для встановлення наявності підстав для відстрочення виконання судового рішення, необхідно встановити факт виникнення зобов`язання вчинити певні дії, встановленого відповідним рішенням.
Судовим розглядом встановлено, що Харківський окружний адміністративний суд постановою від 22.11.2017 задовольнив частково позов ОСОБА_1 , скасував податкові повідомлення-рішення Управління від 30.06.2017 №34503-13 на суму 42068,96 грн; №34505-13 на суму 40806,72грн; №34506-13 на суму 2470,75 грн; №34508-13 на суму 1517,18 грн; №34509-13 на суму 167,16 грн; №34510-13 на суму 6243,72 грн. Решту позовних вимог залишив без задоволення, а Харківський апеляційний адміністративний суд постановою від 30.10.2018 скасував рішення суду першої інстанції від 22.11.2017 та ухвалив нову постанову, якою в задоволенні позову відмовив у повному обсязі.
Суд звертає увагу, що задоволення вимог заявника ОСОБА_1 про відстрочення виконання постанови Харківського окружного адміністративного суду від 22.11.2017 року та постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 30.10.2018 р. у справі №820/4680/17 на один рік, не створить правових наслідків, а саме відтермінування сплати податкового боргу.
Отже, такі вимоги не призведуть до захисту порушеного права. 
Вищезазначене суд першої інстанції не врахував, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення заяви позивача про відстрочення виконання судового рішення по справі №820/4680/17. 
Враховуючи викладене, колегія суддів ураховує доводи заявника в апеляційній скарзі як належні та достатні для висновку про скасування ухвали суду першої інстанції.
Відповідно до ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Згідно з ч. 2 ст. 317 КАС України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Отже, враховуючи те, що судом першої інстанції неповно з`ясовано всі обставини, що мають значення для справи, колегія суддів дійшла висновку про скасування ухвали суду першої інстанції з прийняттям нового судового рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочення виконання постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 30.10.2018 р. у справі №820/4680/17.
Прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочення виконання постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 30.10.2018 р. у справі №820/4680/17 - відмовити. 
Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 312, 315, 317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області - задовольнити.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 27.12.2018 по справі № 820/4680/17  скасувати.  
Прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочення виконання постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 30.10.2018 р. у справі №820/4680/17 - відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя 		І.М. Ральченко 	
Судді	   	І.С. Чалий    В.В. Катунов   	
Постанова складена в повному обсязі  27.02.24.