П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  600/4637/23-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Брезіна Тетяна Миколаївна 
Суддя-доповідач -  Сторчак В. Ю.   
20 лютого 2024 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сторчака В. Ю. 
суддів:  Граб Л.С.  Полотнянка Ю.П. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 08 листопада 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 08 листопада 2023 року позов задоволено.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови ОСОБА_1 у поновленні виплати пенсії за новим місцем проживання.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити повторний розгляд заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 29.05.2023 року та прийняти рішення щодо поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 за новим місцем проживання.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що 29.05.2023 р. ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком. У заяві позивач вказав, що раніше пенсія призначалась в АРК по списку №1. В додатках до заяви зазначено наступні документи: довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру; заява про призначення/перерахунку пенсії; паспорт серія НОМЕР_1 ; витяг з реєстру страхувальників; військовий квиток, диплом про навчання; документ про місце проживання від 25.04.2023 р. №2023/003224843; пам`ятка пенсіонера від 29.05.2023 р.; пенсійне посвідчення старого зразка НОМЕР_2 ; трудова книжка від 05.09.1972 р. 
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 06.06.2023 р. №103550007291 відмовлено у призначені пенсії за віком. У підставах для відмови вказано, що позивачем не надано доказів припинення виплати пенсії органами пенсійного фонду російської федерації, довідки ВПО. Крім того, відповідач вказав, що до страхового стажу не зараховано періоди: робота з 31.07.1972 р. по 10.11.1972 р., оскільки в записах у трудовій книжці відсутні номери наказів та наявне виправлення дати в підставі при звільненні; навчання з 01.09.1977 р. по 29.02.1980 р. згідно диплому серії НОМЕР_3 , оскільки наявні лише два підписи (підпис директора відсутній). 
Згідно розрахунку страхового стажу позивача вказано загальний страховий стаж 43 роки 8 місяців. 
Матеріали справи містять копію довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 12.08.2015 р. №3249001900, виданої позивачу, в якому вказано фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 .
Також матеріали справи містять витяг з Реєстру Бориспільської територіальної громади №2023/003224843 від 25.04.2023 р. щодо реєстрації 25.04.2023 р. позивача за адресою: АДРЕСА_1 .
До матеріалів справи додано копію диплома позивача НОМЕР_3 про навчання в Кіровоградському льотно-штурмовому училищі, виписку з семестрових і екзаменаційних відомостей до вказаного диплому. 
Матеріали справи містять копію трудової книжки позивача № НОМЕР_4 від 05.09.1972 р., в якій зазначено відомості, зокрема, про роботу з 31.07.1972 р. по 10.11.1972 р. у гірській шахті «Первомайскуголь» та навчання з 01.09.1977 р. у Кіровоградському льотно-штурмовому училищі.
Також матеріали справи містять лист та довідку від 05.09.2023 р. Льотної академії Національного авіаційного університету Міністерства освіти і науки України про те, що позивач навчався у Кіровоградському льотно-штурмовому училищі згідно наказу №150/л від 12.09.1977 р. був зарахований та відповідно до наказу №46/л від 29.02.1980 р. відрахований з навчального закладу. 
Незгода позивача з відмовою у поновленні виплати пенсії за новим місцем проживання та не зараховано до стажу періоди роботи з 31.07.1972 р. по 10.11.1972 р. та період навчання з 01.09.1977 р. по 29.02.1980 р., зумовила його звернення до суду з даним адміністративним позовом.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з обгрунтованості вимог позивача, відтак і наявності підстав для задоволення позовних вимог.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору та, відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV від 09.07.2003 року (далі Закон № 1058-ІV) за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Згідно з ст. 7 Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788-ХІІ), звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. При цьому пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується. Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.
Статтею 26 Закону № 1058-ІV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Згідно з ч. 1 ст. 62 Закону № 1788-ХІІ передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
За правилами п.п. 1.1 п. 1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162 (чинної на момент виникнення спірних правовідносин) трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Разом з цим, постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок).
Пунктом 1 Порядку встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Крім того, у п. 3 Порядку зазначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.
Згідно з пунктом 20 Порядку, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Отже, трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, і лише у разі відсутності в ній відповідних записів та наявності неточностей, особа, що звертається за призначенням пенсії, на підтвердження стажу роботи, повинна надати інші документи.
Відповідно до записів трудової книжки позивача вставлено періоди роботи з 31.07.1972 р. по 10.11.1972 р. у гірській шахті «Первомайскуголь» та навчання з 01.09.1977 р. у Кіровоградському льотно-штурмовому училищі.
Судом встановлено, що позивачу не зараховано періоди роботи 31.07.1972 р. по 10.11.1972 р., оскільки в записах у трудовій книжці відсутні номери наказів та наявне виправлення дати в підставі при звільненні.
Відповідно до п. 2.4. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників №58, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження); записи виконуються арабськими цифрами; записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.
Отже, відповідальним за заповнення трудової книжки, в т.ч. внесення до неї записів є підприємство роботодавець.
Положеннями Закону №1058-ІV підставою для призначення пенсії визначено наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Суд зауважує на тому, що не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальною обставиною є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.
Відповідний правовий висновок, викладений в постанові Верховного Суду від 06 березня 2018 року по справі №754/14989/15-а.
Крім того, відповідно п. 4 постанови Кабінету Міністрів України "Про трудові книжки працівників" від 27.04.1993 №301, відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.
За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.
Таким чином, працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці.
Законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємств, тому її не належне ведення не може позбавити позивача права на включення спірного періоду роботи до його страхового стажу і на отримання пенсії з врахуванням такого періоду.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 у справі №677/277/17.
Також встановлено, що відповідачем не зараховано до страхового стажу позивача період навчання в Кіровоградському льотно-штурмовому училищі з 01.09.1977 р. по 29.02.1980 р. згідно диплома позивача НОМЕР_3 , оскільки наявні лише два підписи (підпис директора відсутній).
Період навчання з 01.09.1977 р. по 29.02.1980 р. підтверджено записами у трудовій книжці, дипломом НОМЕР_3 , листом та довідкою від 05.09.2023 р. Льотної академії Національного авіаційного університету Міністерства освіти і науки України про те, що позивач навчався у Кіровоградському льотно-штурмовому училищі згідно наказу №150/л від 12.09.1977 р. був зарахований та відповідно до наказу №46/л від 29.02.1980 р. відрахований з навчального закладу.
Беручи до уваги наведене вище, суд дійшов вірного висновку, що відповідачем протиправно не зараховано до стажу позивача періодів роботи з 31.07.1972 р. по 10.11.1972 р. та період навчання з 01.09.1977 р. по 29.02.1980р.
Згідно до частини 3 статті 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» № 1706-VII від 20.10.2014, який набув чинності 22.11.2014 (Закон №1706-VII), громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина з інвалідністю та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.
Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1 (далі - Порядок № 3-1).
Відповідно до положень п. 3 та п. 11 розділу І Порядку № 3-1 заява про поновлення пенсії подається заявником до органу, що призначає пенсію. Днем звернення за призначенням пенсії є день подання до органу, що призначає пенсію, заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення уповноваженим органом (структурним підрозділом). Днем звернення за поновленням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.
Згідно із п.5 розділу ІІ Порядку № 3-1 переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення виплати пенсії здійснюються за документами, що є в пенсійній справі особи та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії, та з урахуванням додатково наданих документів.
При переведенні з одного виду пенсії на інший, поновленні виплати пенсії особа може додатково подати документи про обставини, що впливають на розмір пенсії (наприклад, зміна кількості членів сім`ї, які перебували на утриманні пенсіонера чи померлого годувальника, виникнення (втрата) права на надбавку, підвищення та інші доплати).
Громадянами України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримали громадянства Російської Федерації та не одержують пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації, для поновлення виплати пенсії до наявних документів додається заява в довільній формі про відсутність громадянства держави-окупанта. Орган, що призначає пенсію, здійснює поновлення виплати пенсії цим особам після надходження на запит пенсійної справи з документами про припинення виплати пенсії органами пенсійного забезпечення Російської Федерації.
Верховний Суд у постанові від 22.09.2021 у справі №308/3864/17 вказав, що відсутність паперової пенсійної справи не є підставою для відмови у відновленні виплати пенсії, оскільки позивач не може нести негативних наслідків у зв`язку із відсутністю його пенсійної справи, а протилежне позбавляє його права на її відновлення.
Судом встановлено, що позивач є громадянином України, фактичне місце проживання - АДРЕСА_1 , та раніше отримував (по березень 2014 р.) пенсію в Автономній Республіці Крим.
Суд першої інстанції вірно звернув увагу, що право на поновлення пенсії не пов`язується з такими чинниками, як припинення дипломатичних відносин та, відповідно, відсутність чи неможливість витребування пенсійної справи й отримання документів про припинення виплати пенсії органами пенсійного фонду російської федерації. Доказів того, що позивач отримав громадянство російської федерації та одержував пенсію в органах пенсійного забезпечення російської федерації, відповідач не надав, водночас відповідач не заперечує проти того факту, що позивач отримував пенсію.
Таким чином, позивач, як громадянин України має право на отримання пенсії, призначеної йому відповідно до законодавства України, за новим місцем реєстрації фактичного проживання, а відмова відповідача у здійснення заходів для реалізації позивачем такого права є протиправною.
Таким чином, рішення від 06.06.2023 р. №103550007291 прийняте відповідачем без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому є протиправним.
Судом відшкодовано на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в сумі 1073,60 грн та витрати на правову допомогу в сумі 2000 гривень.
В апеляційній скарзі апелянт посилається на неспівмірність відшкодованої позивачу суми витрат на правничу допомогу.
З даного приводу колегія суддів зазначає, що матеріали справи містять достатні докази щодо понесених позивачем витрат на правову допомогу.
При цьому, колегія суддів погоджується з висновком суду, що визначений позивачем розмір понесених судових витрат на правничу допомогу не співмірний із складністю справи, яка розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи. Водночас, матеріалами справи підтверджено понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу адвоката у сумі 2000 грн, які співмірні із складністю справи; виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); необхідним часом, які витрачає адвокат на виконання відповідних робіт (надання послуг) у спірних правовідносинах; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Беручи до уваги встановлені у справі обставини, колегія суддів вважає, що при вирішенні даного публічно-правового спору, суд правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку і, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Зазначеним вимогам закону рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 08 листопада 2023 року відповідає.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Апеляційний суд вважає, що Чернівецький окружний адміністративний суд не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.
Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 08 листопада 2023 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.  

Головуючий	 	 	Сторчак В. Ю.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Граб Л.С.    Полотнянко Ю.П.