ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

             07 березня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 404/5534/23	

Головуючий суддя І інстанції – Павелко І.Л.

          Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Іванова С.М. (доповідач),
                              суддів:  Шальєвої В.А., Чередниченка В.Є.,     

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу   ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26.09.2023 року в адміністративній справі №404/5534/23 за позовом   ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 УПП у Кіровоградській області Козир Андрія Анатолійовича, інспектора роти № 1 УПП у Кіровоградській області Єрміної Юлії Ігорівни, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України,   третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України  про поновлення строків, визнання дій протиправними, скасування постанови, закриття провадження, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора роти № 1 УПП у Кіровоградській області Козир Андрія Анатолійовича, інспектора роти № 1 УПП у Кіровоградській області Єрміної Юлії Ігорівни, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України,   третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в якому просив:
- визнати протиправними дії інспектора роти № 1 УПП у Кіровоградській області Козир Андрія Анатолійовича щодо притягнення до адміністративної відповідальності;
- визнати протиправною та скасувати постанову скасувати постанову серії ЕАС № 7254697 від 03.06.2023 року та провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.
Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26.09.2023 року поновлено строк на оскарження постанови серії ЕАС № 7254697 від 03.06.2023 р. та в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 було відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати вищезазначене рішення як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що оскаржувана постанова була прийнята необґрунтовано та з порушенням приписів чинного законодавства, оскільки останній адміністративне правопорушення не допускав.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга   не підлягає  задоволенню, виходячи з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції, 03.06.2023 року  інспектором роти № 1 УПП у Кіровоградській області Козир Андрія Анатолійовича була прийнята постанова про  накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАС № 7101789, в якій зазначено, що 03.06.2023 року близько о 10-48 год. в м. Кропивницькому по вул. Шевченка, 13, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом SKODA OCTAVIA А5 державний номерний знак НОМЕР_1 здійснив стоянку у місці, де т/з, що стоїть зробить неможливим рух інших транспортних або створить перешкоду руху пішоходів, чим порушив вимоги пункту 15.10 д ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.
Не погодившись з правомірністю наведеної постанови, позивач оскаржив її в адміністративному порядку.
Рішенням начальника управління патрульної поліції в Кіровоградській області від 15.06.2023 року постанову від 03.06.2023  серії ЕАС № 7101789 було скасовано, а справу направлено на новий розгляд.
За результатом нового розгляду справи, 30.06.2023 року інспектором роти № 1 УПП у Кіровоградській області Козир Андрія Анатолійовича було прийнято постанову про  накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАС № 7254697.
В наведеній постанові зазначено, що 03.06.2023 року близько о 10-48 год. в м. Кропивницькому по вул. Шевченка, 13, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом SKODA OCTAVIA А5 державний номерний знак НОМЕР_1 здійснив стоянку у місці, де т/з, що стоїть зробить неможливим рух інших транспортних або створить перешкоду руху пішоходів, чим порушив вимоги пункту 15.10 д ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.
Не погодившись з обґрунтованістю прийняття вказаної постанови, позивач звернувся до суду з метою захисту порушених прав.
Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що спірна постанова була прийнята відповідачем з дотриманням приписів чинного законодавства, що свідчить про відсутність підстав для її скасування.
Суд апеляційної інстанції погоджується з зазначеними висновками, з огляду на наступні обставини.
Приписами ст. 14 Закону України “Про дорожній рух” визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.
Відповідно до п.п. 15.10 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.01.2001 року № 1306 (далі – ПДР України)   забороняється стоянка у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів.
Згідно ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КупАП), органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 441, частина друга статті 106 1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116 2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121 1, 121 2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124 1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128 - 129, стаття 132 1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133 1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164 4, статтею 175 1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181 1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189 2, 192, 194, 195).
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Приписами ч. 3 ст. 122 КУпАП визначено, що ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Аналіз зазначених правових норм вказує на те, що Національна поліція України уповноважена через своїх працівників притягувати учасників дорожнього руху до адміністративної відповідальності за вчинення ними визначених законом адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, зокрема за порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.
При цьому, частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Суд апеляційної інстанції зауважує, що згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.
Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Як видно зі змісту спірної постанови, в останній в розділі «до постанови додаються» зазначено «відео з реєстратора 473055, 467849».
Відповідно до наданого відповідачем відеозапису, сформованого на портативний відеореєстратор, позивач здійснив паркування транспортного засобу на проїзді, внаслідок чого зробив неможливим рух для інших транспортних засобів. 
Відтак, факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена приписами п.п. 15.10, ч. 3 ст. 122 КУпАП підтверджується належними, достатніми та допустимими доказами в розумінні ст.ст. 73-76 КАС України, що є підставою для відмови в позові в повному обсязі, в тому числі і в частині дій відповідачів.
Що стосується посилань позивача на незаконне встановлення блокуючого пристрою, внаслідок чого останній не зміг здійснити проїзд, як на підставу протиправності спірної постанови, то колегія суддів апеляційного суду вважає їх безпідставними, оскільки можливе незаконне встановлення блокуючих пристроїв на дорозі не наділяє особу правом на залишення транспортного засобу на проїзді з порушенням приписів законодавства.
Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26.09.2023 року в адміністративній справі №404/5534/23 – залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає на підставі ч. 3 ст. 272 КАС України. 
   
Головуючий - суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко