ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2024 року	Львів	Справа № 380/8986/23 пров. № А/857/66/24	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді                                        Шавеля Р.М.,
суддів                                                            Бруновської Н.В. та Хобор Р.Б.,
з участю секретаря судового засідання -           Василюк В.Б.,

а також сторін (їх представників):
від позивача –                                         не з`явився;
від відповідача -                                         не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційні скарги представника адвоката Райзмана Олександра Яковича, діючого на підставі довіреності від імені та в інтересах ОСОБА_1 , та Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській обл. на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 27.12.2023р. з питань визнання протиправними дій, бездіяльності, рішень, вчинених суб`єктом владних повноважень – відповідачем на виконання рішення суду в адміністративній справі за позовом представника адвоката Райзмана Олександра Яковича, діючого на підставі довіреності від імені та в інтересах ОСОБА_1 , до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській обл. про визнання протиправними дій щодо ненарахування і невиплати пенсії віком, спонукання до вчинення певних дій (суддя суду І інстанції: Крутько О.В., час та місце постановлення ухвали суду І інстанції: 27.12.2023р., м.Львів; дата складання повного тексту ухвали суду І інстанції: не зазначена),-

В С Т А Н О В И В:

Оскаржуваною ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 27.12.2023р. заяву представника ОСОБА_1 про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень, вчинених на виконання рішення суду в справі № 380/8986/23 задоволено частково; визнано протиправними дії Головного управління /ГУ/ Пенсійного фонду /ПФ/ України у Львівській обл. щодо неналежного виконання рішення суду від 22.06.2023р. у справі № 380/8986/23 (Т.2, а.с.134-135).

Не погодившись із вказаною ухвалою, її оскаржили сторони.

В поданій апеляційній скарзі представник адвокат Райзман О.Я., діючий на підставі довіреності від імені та в інтересах ОСОБА_1 , просить судову ухвалу скасувати і ухвалити нове судове рішення про задоволення його заяви, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що в своїй сукупності призвело до помилкового вирішення заяви в порядку ст.383 КАС України (Т.2, а.с.139-145).
Вимоги апеляційної скарги мотивує тим, що заява в порядку ст.383 КАС України розглянута судом неповно та поверхнево, без врахування всіх обставин справи. Суд не врахував, що відповідач нарахував пенсію позивача нижче розміру мінімальної пенсії, встановленої законом, не провів індексацію пенсії, не нарахував і не виплатив компенсацію втрати частини доходів за затримку виплати пенсії. Також суд не виніс окрему ухвалу для вжиття заходів, що забезпечують виконання відповідачем рішення суду в повному обсязі.
Окрім цього, просить зобов`язати відповідача подати звіт про виконання судового рішення.

В своїй апеляційній скарзі відповідач ГУ ПФ України у Львівській обл. просить судову ухвалу скасувати і ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви представника позивача, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що в своїй сукупності призвело до помилкового вирішення заяви в порядку ст.383 КАС України (Т.2, а.с.162-166).
В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що на виконання рішення суду відповідач здійснив поновлення пенсійної виплати позивачу за матеріалами архівної пенсійної справи з 01.04.2013р. При цьому, розмір пенсії позивача з 01.04.2013р. склав 1244 грн. 36 коп.

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалося. Також в порядку ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційні скарги в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника позивача підлягає до часткового задоволення, а апеляційну скаргу пенсійного органу належить відхилити, з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22.06.2023р. у справі № 380/8986/23 позов ОСОБА_1 задоволено частково; визнано протиправними дії ГУ ПФ України у Львівській обл. щодо нарахування не у встановленому порядку та невиплати ОСОБА_1 з 01.04.2013р. пенсії за віком відповідно до Закону України № 1058-IV від 09.07.2003р. «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; зобов`язано ГУ ПФ України у Львівській обл. поновити, здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України № 1058-IV від 09.07.2003р. «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 01.04.2013р. з компенсацією втрати частини доходів; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено (Т.1, а.с.145-152).

Листом ГУ ПФ України у Львівській обл. № 32059-33824/І-53/8-1300/23 від 30.11.2023р. пенсійний орган повідомив позивача про те, що на виконання рішення суду від 22.06.2023р. у справі № 380/8986/23 здійснено поновлення раніше призначеної пенсії за віком відповідно до Закону № 1058 за матеріалами архівної пенсійної справи з 01.04.2013р. Загальний страховий стаж складає 51 рік 09 місяців 16 днів. Коефіцієнт страхового стажу - 0,69863 ((621/100 х 12) х 1,35). Для визначення заробітної плати під час обчислення пенсії враховано заробіток за 157 місяців страхового стажу за періоди роботи з 01.01.1977р. по 31.12.1981р. на підставі довідки про заробітну плату № 94 від 03.07.2006р., виданої ЛШП «Силует» та з 01.07.2000р. по 31.07.2008р. на підставі індивідуальних відомостей про застраховану особу. Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати - 1,01763. Середньомісячна заробітна плата для обчислення пенсії становить 1219 грн. 03 коп. (1197 грн. 91 коп. х 1,01763). Розмір пенсії з 01.04.2013р. становить 1244 грн. 36 коп., в тому числі: 851 грн. 65 коп. - розмір пенсії за віком (1219 грн. 03 коп. х 0,69863); 198 грн. 64 коп. - доплата за 26 років понаднормового стажу понад 25 років (764 грн. х 26 %); 31 грн. 49 коп. - підвищення у зв`язку із зростанням середньої заробітної плати; 62 грн. 58 коп. - підвищення дітям війни; 100 грн. - доплата по постанові № 327 від 23.04.2012р. (Т.2, а.с.114-115).

19.12.2023р. до суду першої інстанції за допомогою системи «Електронний суд» надійшла заява представника позивача про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень, вчинених на виконання рішення суду, в якій позивач просить визнати протиправними дії відповідача з неналежного виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.06.2023р. у справі № 380/8986/23; прийняти негайно заходи, що забезпечують виконання відповідачем належним чином та повному обсязі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.06.2023р. у справі № 380/8986/23, а саме: проведення перерахунку, індексації пенсії за віком, відповідно до Закону України № 1058-IV від 09.07.2003р. «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 01.04.2013р., з компенсацією втрати частини доходів за затримку виплати пенсії за період з 01.04.2023р. по момент фактичної виплати заборгованості з пенсії на визначений позивачем банківський рахунок; встановити відповідачу строк не більше 10 днів для надання відповіді про виконання судового рішення; рішення звернутися до негайного виконання (Т.2, а.с.105-112).
Заява обґрунтована тим, що фактично рішення суду відповідачем не виконано, при цьому останнім не проведено перерахунок, індексацію та виплату пенсії з компенсацією втрати частини доходу за затримку виплати пенсії, починаючи з 01.04.2013р.

Частково задовольняючи заяву представника позивача, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не представлено будь-яких доказів нарахування та виплати на виконання рішення суду від 22.06.2023р. у справі №380/8986/23 пенсії за віком з компенсацією втрати частини доходів.
Поряд з тим, задоволення заяви в порядку ст.383 КАС України не передбачає такого способу як зобов`язання вжити заходи, які забезпечують виконання відповідачем належним чином та в повному обсязі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.06.2023р. у справі № 380/8986/23, про що просить позивач, тому в задоволенні цієї вимоги слід відмовити.
Таким чином, суд прийшов до висновку про те, що заява представника позивача про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень – відповідача, вчинених на виконання рішення суду від 22.06.2023р. у справі № 380/8986/23 підлягає задоволенню частково.

Між тим, з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може, з наступних підстав.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. 
Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. 

Процесуальне законодавство визначає види судового контролю за виконанням судового рішення, а саме, зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (ст.382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (ст.383 КАС України).
Наведені норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення і підставами для їх застосування є невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України (ст.382 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення; не передбачає такої можливості і положення ст.383 КАС України.
З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Частиною 1 та 2 ст.383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень-відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
У такій заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 5) номер адміністративної справи; 6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; 10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.
Приписами ч.4 ст.383 КАС України встановлено, що заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.
Частиною 6 ст.383 КАС України визначено, що за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Отже, під час розгляду справи, поданої згідно ст.382 КАС України, суд має переконатися щодо належного виконання рішення суду, а при відсутності такого – встановити причини його невиконання.
В свою чергу, при розгляді заяв в порядку ст.383 КАС України суд повинен з`ясувати, чи були оскаржувані рішення, дії відповідача, пов`язані з виконанням судового рішення, та чи не утримує в собі звернення позивача до суду самостійні підстави та предмет спору.

Разом з тим, таких вимог судом першої інстанції не дотримано, що слідує з наступного.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22.06.2023р. у справі № 380/8986/23 позов ОСОБА_1 задоволено частково; визнано протиправними дії ГУ ПФ України у Львівській обл. щодо нарахування не у встановленому порядку та невиплати ОСОБА_1 з 01.04.2013р. пенсії за віком відповідно до Закону України № 1058-IV від 09.07.2003р. «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; зобов`язано ГУ ПФ України у Львівській обл. поновити, здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України № 1058-IV від 09.07.2003р. «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 01.04.2013р. з компенсацією втрати частини доходів; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено (Т.1, а.с.145-152).
На виконання рішення суду ГУ ПФ України у Львівській обл. в добровільному порядку здійснено поновлення ОСОБА_1 раніше призначеної пенсії за віком за матеріалами архівної пенсійної справи з 01.04.2013р. При цьому, пенсійний орган навів розрахунок розміру пенсії (1244 грн. 36 коп.).
Водночас, вказаним рішенням суду зобов`язано ГУ ПФ України у Львівській обл. не лише поновити, але й здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України № 1058-IV від 09.07.2003р. «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 01.04.2013р. з компенсацією втрати частини доходів.
Будь-яких доказів вчинення зі сторони ГУ ПФ України у Львівській обл. дій, спрямованих на перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України № 1058-IV від 09.07.2003р. «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 01.04.2013р. з компенсацією втрати частини доходів, суду не надано.
Надаючи оцінку діям пенсійного органу щодо визначення розміру пенсії ОСОБА_1 за матеріалами архівної пенсійної справи з 01.04.2013р., колегія суддів враховує, що такі дії носять формальний характер та не свідчать про повне виконання рішення суду в установлений в ньому спосіб.

Стосовно покликань представника позивача на проведення пенсійним органом нарахування пенсії нижче розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом, непроведення індексації складових пенсійних виплат, надбавки за понаднормативний стаж та підвищення пенсії як дитині війні, то такі є передчасними, оскільки пенсійний орган фактично не перерахував та не відновив виплату пенсійних коштів позивача. 

Отже, аналіз розглядуваних дій пенсійного органу проведено судом першої інстанції неповно та помилково, з огляду на таке.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26.06.2013р. № 5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012р. № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012р. № 11-рп/2012).
Також Конституційний Суд України у Рішенні від 26.06.2013р. взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який, зокрема, у пункті 43 рішення у справі «Шмалько проти України» (заява № 60750/00, від 20.07.2004р.) вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.
Крім того, у Рішенні від 15.05.2019р. № 2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику ЄСПЛ підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (п.84 рішення у справі «Валерій Фуклєв проти України» від 07.06.2005р., заява № 6318/03; п.43 рішення у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004р., заява № 60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15.10.2009року, заява № 40450/04; п.64 рішення у справі «Apostol v. Georgia» від 28.11.2006 року, заява № 30779/04).
На підставі аналізу ст.ст.3, 8, частин першої та другої ст.55, частин 1 та 2 ст.129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15.05.2019р. № 2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України.
Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Відповідно до ст.14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.
Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, установлену законом.
Аналогічні положення містяться у ст.370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених ст.29-1 Конституції України, а також ст.ст.14 та 370 КАС України.

Також колегія суддів зазначає, що в адміністративному судочинстві обов`язковість виконання судового рішення має особливо важливе значення, оскільки, виходячи із завдань адміністративного судочинства щодо ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, судовий захист може вважатися ефективним лише за умови своєчасного та належного виконання судового рішення, зазвичай, боржником в якому є держава в особі її компетентних органів, а тому адміністративні суди, які, здійснюючи судовий контроль та застосовуючи інші пов`язані процесуальні засоби, повинні максимально сприяти реалізації конституційної засади обов`язковості судового рішення.
Вищенаведені висновки узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 01.02.2022р. у справі № 420/177/20 та ухвалах від 26.01.2021р. у справі № 611/26/17, від 07.02.2022р. у справі № 200/3958/19-а, від 24.07.2023р. у справі № 420/6671/18 та від 01.05.2023р. у справі № 520/926/21.

Також як зазначено у пункті 1 розділу ІІ Рекомендацій Rec(2003)16, Комітету Міністрів Ради Європи (КМРЄ) «Щодо виконання рішень адміністративних і судових органів у сфері адміністративного права» (on the execution of administrative and judicial decisions in the field of administrative law), держави-члени мають забезпечити виконання судових рішень в межах розумного строку; вони мають уживати всіх необхідних заходів згідно з законом з метою надання цим рішенням повної сили; у разі, якщо адміністративний орган не виконує судового рішення, слід передбачити відповідну процедуру, що дозволяє домагатися виконання такого рішення, зокрема за допомогою судової заборони або пені (coercive fine).
Відповідно до пункту 55 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (КРЄС) «Щодо якості судових рішень» (on the quality of judicial decisions) з метою забезпечення ефективності правосуддя, усі країни повинні мати процедури забезпечення виконання рішень.

Позивач звернувся до суду із заявою в порядку ст.383 КАС України у зв`язку з тим, що на виконання вказаного рішення суду відповідачем не здійснено поновлення, перерахунку та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України № 1058-IV від 09.07.2003р. «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 01.04.2013р. з компенсацією втрати частини доходів.

Колегія суддів зазначає, що застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів ст.383 КАС України можливе лише у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами.
Під час судового розгляду з`ясовано, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.06.2023р. у справі № 380/8986/23 в добровільному порядку проведено поновлення ОСОБА_1 раніше призначеної пенсії за віком за матеріалами архівної пенсійної справи з 01.04.2013р., при цьому, пенсійний орган навів розрахунок розміру пенсії (1244 грн. 36 коп.).
Інших дій пенсійний орган на виконання рішення суду не вчинив.

Натомість, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22.06.2023р. зобов`язано ГУ ПФ України у Львівській обл. поновити, здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України № 1058-IV від 09.07.2003р. «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 01.04.2013р. з компенсацією втрати частини доходів.
Отже, розглядувана бездіяльність відповідача, як суб`єкта владних повноважень, є протиправною.

Верховний Суд у постанові від 20.02.2019р. у справі № 806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) звертав увагу, що статті 382 і 383 КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Постановою Верховного Суду від 30.04.2020р. у справі № 804/2076/17 встановлена наступна позиція Верховного Суду: «Сам факт відсутності певного результату (виплати коштів за судовим рішенням) не може бути достатнім підтвердженням того, що суб`єкт владних повноважень допустив саме протиправну бездіяльність. Про протиправність може свідчити, зокрема, те, що суб`єкт владних повноважень бездіяв за обставин, коли мав реальну можливість реалізувати свої повноваження, повинен був це зробити, але не зробив (чи зробив несвоєчасно, з порушенням процедури чи інших вимог), що спричинило порушення прав та інтересів особи».

Враховуючи, що у рішенні Львівського окружного адміністративного суду від 22.06.2023р. у справі № 380/8986/23 визначено дії, які слід вчинити пенсійному органу на його виконання, тому останнє підлягає до виконання відповідачем (боржником) у точній відповідності до його резолютивної частини.

За приведених положень законодавства та фактичних обставин справи, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду та часткового задоволення апеляційної скарги представника позивача.
Із вищевикладених міркувань колегія суддів не убачає підстав для задоволення апеляційної скарги ГУ ПФ України у Львівській обл.

Оскільки представник позивача не звертався до суду із заявою в порядку ст.382 КАС України, вимог стосовно встановлення судового контролю не заявляв у поданій заяві від 18.12.2023р., тому правові підстави для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є відсутніми.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, як винесена за невідповідності висновків суду обставинам справи, із порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення заяви в порядку ст.383 КАС України, із прийняттям нового рішення про часткове задоволення вказаної заяви.

Також в порядку ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги належить покласти на апелянта ГУ ПФ України у Львівській обл.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ч.3 ст.243, ст.310, ст.312, ч.2 ст.313, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, п.п.3, 4 ч.1 ст.317, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

          Апеляційну скаргу представника адвоката Райзмана Олександра Яковича, діючого на підставі довіреності від імені та в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.
Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 27.12.2023р. з питань визнання протиправними дій, бездіяльності, рішень, вчинених суб`єктом владних повноважень – відповідачем на виконання рішення суду в адміністративній справі № 380/8986/23 - скасувати.
Заяву представника адвоката Райзмана Олександра Яковича, діючого на підставі довіреності від імені та в інтересах ОСОБА_1 , про визнання протиправними дій, бездіяльності, рішень, вчинених суб`єктом владних повноважень – відповідачем на виконання рішення суду в адміністративній справі № 380/8986/23, задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській обл. щодо невиконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.06.2023р. в справі № 380/8986/23 в частині здійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України № 1058-IV від 09.07.2003р. «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 01.04.2013р., з компенсацією втрати частини доходів.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській обл. вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.06.2023р. в справі № 380/8986/23 в частині здійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України № 1058-IV від 09.07.2003р. «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 01.04.2013р., з компенсацією втрати частини доходів.
Встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України у Львівській обл. місячний строк з дня отримання (вручення) копії цієї постанови для подання до суду першої інстанції доказів вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.06.2023р. в справі № 380/8986/23.

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській обл. залишити без задоволення.
Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській обл.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення; у випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Р. М. Шавель 	
судді	 	Н. В. Бруновська 	
 	 	Р. Б. Хобор  	
Дата складання повного тексту судового рішення: 01.03.2024р.