ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/5240/21  Номер провадження 22-ц/814/651/24	Головуючий у 1-й інстанції Вінтоняк Н.Д.  Доповідач ап. інст. Чумак О. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року 	м. Полтава	

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду в складі:
головуючого судді: Чумак О.В.
суддів: Обідіної О.І., Прядкіної О.В.,
за участю секретаря Галушко А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне  рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05 жовтня 2021 року, ухвалене суддею Вінтоняк Н.Д., по справі за позовом Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" в особі Кременчуцької філії до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення боргу.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача,

встановила:

У червні 2021 року АТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , в якому просили стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за послуги з теплопостачання у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за період з листопада 2017 року по квітень 2019 року, яка станом на 31 травня 2021 року становить 24777 грн. 71 коп., із них: за послугу з централізованого опалення в розмірі 9128 грн. 04 коп., за послугу з централізованого постачання гарячої води в розмірі 15649 грн. 67 коп., а також індекс інфляції в розмірі - 2444 грн. 71 коп., 3% річних від простроченої суми в розмірі 1054 грн. 33 коп. та судовий збір по 756 грн. 66 коп. з кожного відповідача.
В обґрунтування позову вказує, що АТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії надає послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, за адресою: АДРЕСА_1 по о/р № 115646. Неналежне виконання зобов`язань щодо сплати комунальних послуг призвело до виникнення заборгованості за період з листопада 2017 року по квітень 2019 року, яка становить 24777,71 грн, в тому числі 3 % річних та інфляційні втрати, що підтверджується роздруківкою про заборгованість.
Заочним рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05 жовтня 2021 року позов АТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , про стягнення боргу задоволено.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , на користь АТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії заборгованість за послуги з теплопостачання у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за період з листопада 2017 по квітень 2019 року в сумі 24777,71 грн., інфляційні втрати у розмірі 2444,71 грн., 3% річних від простроченої суми в розмірі 1054, 33 грн. 
Вирішено питання судових витрат.
07.08.2023 ОСОБА_1 подала до суду першої інстанції заяву про перегляд вказаного заочного рішення, яка ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 24.08.2023 залишена без задоволення.
В подальшому відповідачка ОСОБА_1 подала на заочне рішення апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову щодо останніх.
В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що вона разом із своєю матір`ю ОСОБА_3 з 2010 року фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується відповідним актом про проживання складеним ОСББ № 34, а тому не користувалися комунальними послугами за адресою: АДРЕСА_1 по о/р № НОМЕР_1 . За вказаних обставин вважає, що стягнення заборгованості за комунальні послуги, якими вони не користувалися, є безпідставним.
13.11.2023 року від АТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької об`єднаної філії надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому представник позивача просить апеляційну скаргу залишити без задоволення,а рішення районного суду без змін, оскільки вважає його законним і обґрунтованим.
У судове засідання в режимі відеоконференції власними технічними засобами поза межами приміщення суду з`явився представник позивача ОСОБА_4 , до залу судових засідань з`явилися відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_1 . 
Відповідач ОСОБА_2 до апеляційного суду не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до ст. 128 ч. 6, ч.8 п.4 ЦПК України. Судова повістка про виклик його до суду повернута поштовим відділенням з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що є належним повідомленням. Зазначене також відповідає правовим висновкам, наданим у постановах ВС від 21 грудня 2022 року у справі № 757/15603/19 (провадження № 61-7187св22), 30 листопада 2022 року у справі № 760/25978/13-ц (провадження № 61-6788св22), 31 серпня 2022 року у справі № 760/17314/17)
Клопотань про відкладення розгляду справи від учасників справи не надходило.
Відповідно до ст. 372 ч.2 ЦПК України неявка учасників справи, які не з`явились та належним чином повідомлені про розгляд справи не перешкоджає розгляду справи. 
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , представника позивача ОСОБА_4 , перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Згідно частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно ст. 374 ч.1 п.2 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до ст. 376 ч.1 п.3,4 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;  порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. 
Суд першої інстанції встановив, що відповідачі ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 ,  ОСОБА_1  є споживачами послуг з теплопостачання у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за адресою:  АДРЕСА_1  по особовому рахунку №  НОМЕР_1 , які надає  Кременчуцька філія АТ «Полтаваобленерго» у відповідності до якісних показників згідно вимог нормативно-технічних документів.
Відповідачі не здійснювали своєчасно оплату одержаних послуг, в результаті чого станом на 31 травня 2021 року виникла заборгованість за послуги з теплопостачання у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, за період з листопада 2017 року по травень 2019 року в сумі 24777,71 коп., із них: за послугу з централізованого опалення в розмірі 9128 грн. 04 коп., за послугу з централізованого постачання гарячої води в розмірі 15649 грн. 67 коп., що відображено у наданому до позову розрахунку заборгованості.
Окрім того позивачем боржникам нараховано суму встановленого індексу інфляції в розмірі 2444,71 грн., 3 % річних від простроченої суми в розмірі 1054,33 грн. 
При вирішенні спору суд першої інстанції виходив із того, що відповідачі споживають послуги, які надає їм позивач за адресою:  АДРЕСА_1  по особовому рахунку №  НОМЕР_1  та не здійснюють оплату за їх надання. Тому суд дійшов висновку про солідарне стягнення суми боргу з відповідачів, суму встановленого індексу інфляції та 3 % річних.
ОСОБА_1 , оскаржуючи заочне рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05 жовтня 2021 року в частині стягнення боргу з неї та ОСОБА_3 , послалася на те, що вона разом із своєю матір`ю ОСОБА_3 з 2010 року фактично проживають за адресою: АДРЕСА_2 , тому вони не користувалися послугами, які надавав позивач за адресою: АДРЕСА_1 по особовому рахунку № НОМЕР_1 . 
Крім того, вони не є власниками вказаної квартири, тому не несуть обов`язку з її утримання. 
Перевіряючи заочне рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду виходить з такого. 
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Стаття 614 ЦК України  визначає, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках, регулюються  Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон).
Згідно з п.5 ч.2 ст. 7 Закону  індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами;
Згідно з п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.
Згідно з ч. 1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги й заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи й підлягають установленню при ухваленні судового рішення (чч.1, 2 ст.77 ЦПК України ).
Згідно зі ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
На підтвердження тієї обставини, що ОСОБА_1 разом із своєю матір`ю ОСОБА_3 з 2010 року проживає за іншою адресою, до заяви про перегляд заочного рішення ОСОБА_1 додано акт б/н від 03.08.2023, складений ОСББ № 34, про фактичне проживання ОСОБА_1 , ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , з 2010 року. Копія цього ж акту додана до апеляційної скарги (а.с. 87, 142). 
Крім цього ОСОБА_1 надала апеляційному суду Інформаційну довідку з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованої 26.01.2024, згідно якої державним виконавцем Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ постановою АА №361704 від 21.04.2008 накладено арешт та заборону на відчуження квартири АДРЕСА_3 , власником якої є ОСОБА_2 .
Згідно ст. 367 ч.3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Враховуючи те, що оскаржуване рішення суду ухвалено при заочному розгляді, у відсутність учасників справи, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 були позбавлені можливості надати вказані докази до суду першої інстанції. Тому апеляційний суд приймає надані ОСОБА_1 апеляційному суду докази. 
Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.  На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.  Власність зобов`язує.
Згідно зі ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Приймаючи до уваги те, що відповідачами ОСОБА_1 , ОСОБА_3 доведено, що з 2010 року вони фактично проживають за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується актом б/н від 03.08.2023, складеним ОСББ № 34, відповідно, не користувалися комунальними послугами за адресою: АДРЕСА_1 по о/р № НОМЕР_1 , а власником вказаної квартири є ОСОБА_2 , що підтверджено Інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованої 26.01.2024, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 заборгованості за комунальні послуги, інфляційних втрат та 3% річних.
За таких обставин колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду в оскаржуваній частині, а саме щодо солідарного стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь АТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії заборгованості за послуги з теплопостачання у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за період з листопада 2017 року по квітень 2019 року у сумі 24777,71 грн, інфляційних втрат у розмірі 2444,71 грн., 3% річних від простроченої суми в розмірі 1054,33 грн, а всього 28276,75 грн, та судового збору. Ухвалення в цій частині нового рішення, про відмову в задоволенні позову АТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення боргу.
Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги ОСОБА_1 на заочне рішення у цій справі підлягав сплаті судовий збір у сумі 1135 грн. Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 сплатила 1609,50 грн. судового збору (а.с. 146).
Враховуючи те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволена, відповідно до ст. 141 ЦПК України з позивача підлягають стягненню на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 1135,00 грн. 
Керуючись статтями 367, 374 ч. 1 п. 2, статтею 376 ч. 1 п. п. З, 4, статтями 382-384 ЦПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  задовольнити.
Заочне рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05 жовтня 2021 року скасувати в частині солідарного стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії заборгованість за послуги з теплопостачання у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за період з листопада 2017 року по квітень 2019 року у сумі 24777,71 грн та судового збору.
Ухвалити в цій частині нове рішення.
У задоволенні позову Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення боргу відмовити.
Стягнути з Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1135,00 грн.
В іншій частині заочне рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05 жовтня 2021 року не оскаржується, тому апеляційним судом не переглядається.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.В.Чумак 

Судді О.І.Обідіна

О.В.Прядкіна