СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року                                     м. Харків                        Справа № 905/1791/21  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Гребенюк Н.В. , суддя  Слободін М.М.
за участю секретаря судового засідання - Ламанової А.В.
та за участю представників сторін: 
від позивача - Дем`яненко О.І. (довіреність № 11/2023 від 24.02.2023) - поза межами приміщення суду; 
від відповідача (апелянта) - Атаманюк В.В. (довіреність № 64 від 26.12.2023) - поза межами приміщення суду; 
від третьої особи 1, третьої особи 2, третьої особи 3 - не з`явився;
розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» (вх.№ 13Д) 
на рішення Господарського суду Донецької області від 29.11.2023 (повний текст складено та підписано 11.12.2023), ухвалене у складі судді Хабарової М.В.
у справі № 905/1791/21
за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля»,
до Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго»,
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: 
1) Державне підприємство «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1»,
2) Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу»,
3) Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг,
про стягнення 3 295 228,85 грн

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля» звернулось до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» про стягнення 30553659,86 грн, в тому числі: основного боргу в сумі 26471998,80 грн, пені в сумі 1234557,49 грн, 3% річних в сумі 719810,48 грн та інфляційних нарахувань в сумі 2127293,09 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем умов договору електропостачальника про надання послуг з розподілу (передачі) електроенергії від 21.12.2018, укладеного між сторонами на підставі поданої відповідачем заяви-приєднання від 20.12.2018 в частині наданих позивачем послуг за періоди: з травня по червень 2019 року; з березня по серпень 2020 року; з жовтня по грудень 2020 року; з січня по лютий 2021 року; з травня по червень 2021 року.
Рішенням Господарського суду Донецької області від 17.01.2022 у справі №905/1791/21, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 15.12.2022, позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з відповідача 23716047,18 грн основного боргу, 589419,23 грн 3% річних, 1861021,48 грн інфляційних втрат, 1091943,12 грн пені. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги споживачу КП «Компанія «Вода Донбасу» у період за травень 2019 року на суму 356362,11 грн та червень 2019 року на суму 1727522,14 грн і заборгованості в сумі 672067,37 грн за надані послуги споживачу ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаська № 1», у червні 2021 року, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний господарський суд, зазначив, що на оператора системи розподілу (позивача) покладено обов`язок виконати відключення споживачів на вимогу електропостачальника, проте в порушення вимог чинного законодавства та умов п. 6.5 договору ПАТ «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля» не було у повному обсязі та своєчасно виконано вимоги ДПЗД «Укрінтеренерго» про відключення окремих споживачів від розподілу електричної енергії, що свідчить про відсутність правових підстав для покладення на ДПЗД «Укрінтеренерго» обов`язку з оплати вказаних послуг.
Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за актами за травень-червень 2019 року та за актом за червень 2021 року, суд першої інстанції також відмовив у задоволені позовних вимог про стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційних, нарахованих на таку суму основного боргу, зазначивши, що такі вимоги є похідними.
Щодо відсутності підстав з оплати послуг за травень 2019 року на суму 356362,11 грн та червень 2019 року на суму 1727522,14 грн, суди зазначили, що відповідач відповідно до положень Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил, має право звертатися до позивача щодо відключення від електроживлення споживачів. Відповідно до п. 14 ч. 3 статті 46 Закону України «Про ринок електричної енергії» та пп. 8 п. 5.1.2 Правил на оператора системи покладений обов`язок припиняти електроживлення споживача за зверненням електропостачальника згідно з умовами договору з електропостачальником. Наведений обов`язок закріплений також в абз. 9 п. 4.1 договору. Таким чином, відповідальність за правомірність вимоги щодо припинення або обмеження електропостачання споживача в такому випадку несе постачальник. Умовами п. 6.5 договору ризик продовження використання споживачем електричної енергії, попри вимогу постачальника про відключення, покладений саме на оператора системи розподілу (позивача) як особу, зобов`язану здійснити відповідне відключення. При цьому наведена умова договору не пов`язує покладення такого ризику з конкретними підставами невиконання чи неналежного виконання оператором вимоги про відключення, вжиттям чи невжиттям ним певного обсягу заходів, спрямованих на відключення тощо. Вказане свідчить про відсутність правових підстав для покладення обов`язку з оплати послуг розподілу електричної енергії, яка фактично була надана споживачам у результаті несвоєчасного їх відключення, безпосередньо на відповідача.
Таким чином, отримавши від відповідача вимогу про відключення об`єктів споживача (КП «Компанія «Вода Донбасу») від електропостачання, позивач як оператор системи розподілу в силу норм законодавства та умов договору зобов`язаний був виконати вказану вимогу та відключити об`єкти КП «Компанія «Вода Донбасу» від електропостачання.
Щодо стягнення заборгованості за послуги за актом приймання-передачі наданих послуг від 30.06.2021 в сумі 672 067,37 грн суди із посиланням на лист НКРЕКП від 08.04.2021 № 4593/20.1/7-21 зазначили, що споживач боржник постачальника «останньої надії», незважаючи на наявність звернення постачальника «останньої надії» про припинення електроживлення об`єкта споживача, надісланого споживачу та оператору системи в установленому порядку, має можливість фактично змінити електропостачальника за спливом встановленого Законом граничного 90 денного терміну перебування на постачанні постачальника «останньої надії». Після закінчення цього терміну, навіть за наявності повідомлення про відключення будь-який споживач відповідно до вимог статті 64 Закону України «Про ринок електричної енергії» безакцептно припиняє договірні стосунки з постачальником «останньої надії». При цьому споживач-боржник постачальника «останньої надії» після припинення договірних взаємовідносин з ним має можливість укласти договір про постачання електричної енергії споживачу за власним вибором з іншим електропостачальником (на будь-який мінімальний термін) поза процедурою зміни електропостачальника, встановленою розділом VІ Правил. Після того, як дія такого короткострокового договору припиниться зазначений споживач-боржник постачальника «останньої надії», безакцептно поновлює договірні відносини з постачальником «останньої надії», приєднуючись згідно з положеннями статті 64 Закону повторно до договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» вже з наявним боргом за спожиту електричну енергію.
Всі спожиті після дати поновлення договірних відносин з постачальником «останньої надії» споживачем-боржником обсяги електричної енергії у разі нездійснення відключення оператором системи на виконання попереджень про відключення, якими започаткована процедура відключення в попередньому періоді постачання, покладаються на втрати оператора системи розподілу, як це передбачено п. 6.5 типового договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії. У разі невиконання зазначених вище заходів з припинення обмеження постачання електричної енергії споживачам боржникам постачальника «останньої надії», оператор системи відповідно до п. 6.5 типового договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії має віднести на власні втрати обсяги електричної енергії, спожиті, у тому числі, з дати повторного приєднання споживачем боржником постачальника «останньої надії» до договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії».
В порушення вищенаведених вимог чинного законодавства та умов публічного договору електропостачальника про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, ПАТ «ДТЕК ПЕМ Енерговугілля» не було виконано вимоги про відключення споживача ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» від розподілу електричної енергії.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 04.04.2023 рішення Господарського суду Донецької області від 17.01.2022 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 15.12.2022 у справі №905/1791/21 скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення 3295228,85 грн, справу передано у цій частині на новий розгляд до Господарського суду Донецької області.
Скасовуючи попередні судові рішення в частині і направляючи дану справу на новий розгляд, Верховний Суд звернув увагу на те, що електропостачальник «останньої надії» не має права відмовити споживачу в укладенні договору постачання електричної енергії на обмежений період часу (що не перевищує 90 днів) і такий договір вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії. Тобто такий договір укладається автоматично з моменту початку постачання електричної енергії і діє протягом строку, що не перевищує 90 днів. У випадку повторного початку фактичного постачання електричної енергії споживачу внаслідок настання обставин, визначених у  ч. 1 статті 64 Закону України «Про ринок електричної енергії», відбувається нове приєднання до публічного договору постачання електричної енергії на новий обмежений строк.
У цьому контексті Верховний Суд зауважив також про необхідність врахування того, що попри збереження обов`язку здійснення розрахунків між сторонами за попереднім договором, укладеним із постачальником «останньої надії», фактичне нове приєднання до публічного договору постачання електричної енергії призводить до виникнення нових договірних відносин які стосуються іншого строку, обсягів та зобов`язань. Саме обставини наявності заборгованості за конкретним договором обумовлюють можливість припинення повністю або частково постачання електричної енергії.          
Крім цього, Верховний Суд зазначив, зміст статті 64 Закону України «Про ринок електричної енергії» жодним чином не вказує на безакцептне поновлення попередніх договірних відносин з постачальником «останньої надії», а навпаки зумовлює необхідність кожного разу укладення нового договору із постачальником «останньої надії». У свою чергу, наявність заборгованості за попереднім договором не може бути автоматично перенесена на нові договірні відносини, у тому числі з урахуванням необхідності дотримання порядку щодо своєчасного повідомлення про припинення відповідного постачання електроенергії.
З урахуванням викладеного, Верховним Судом вказано, що досліджуючи обставини щодо можливості стягнення спірної заборгованості за актами за травень-червень 2019 року та за актом за червень 2021 року, суди попередніх інстанцій не надали оцінку доказам щодо періодів під час яких було укладено договори з постачальником «останньої надії», зокрема у контексті встановлення нових договірних відносин, а також співставлення того, чи має поширюватися заборгованість, яка наявна за договорами які укладалися у попередні періоди, на укладені у новий період. У свою чергу, у контексті наявності підстав для припинення постачання електричної енергії дослідженню також підлягає і дотримання порядку повідомлення про таке припинення з урахуванням висновків, викладених у цій постанові.

Під час нового розгляду, рішенням Господарського суду Донецької області від 29.11.2023 позовні вимоги в частині стягнення 3295228,85 грн задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» на користь Приватного акціонерного товариства «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля» основний борг в сумі  2755951 (два мільйони сімсот п`ятдесят п`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят одна) грн 62 коп., 3% річних в сумі 129847 (сто двадцять дев`ять тисяч вісімсот сорок сім) грн 07 коп, інфляційні втрати у розмірі 266270 (двісті шістдесят шість тисяч двісті сімдесят) грн 88 коп., пеню у розмірі 5155 (п`ять тисяч сто п`ятдесят п`ять)59 грн та судовий збір у розмірі 47358 (сорок сім тисяч триста п`ятдесят вісім) грн 37 коп. В іншій частині позову відмовлено.
Мотивуючи зазначене рішення суд першої інстанції вказав, що у березні 2021 року Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» (відповідач) не було постачальником  «останньої надії» електричної енергії Державному підприємству «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1», а тому попередній договір між відповідачем та Державним підприємством «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» в частині постачання електричної енергії споживачу було припинено.
Суд наголосив, що оскільки вимога відповідача від 25.02.2021 №44/09-000328/В була розглянута позивачем, то і відповідно законних підстав вважати її діючою при новому підключені до ПОН у червні 2021 року у позивача не було. Ба більше, відповідач був обізнаний про постачання електричної енергії Державному підприємством «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1», адже був повідомлений позивачем листом від 01.06.2021 про переведення на постачання постачальника «останньої надії» споживача Державне підприємство «Шахтоуправління «Південнодонбаська №1» та згодом сам звернувся до позивача з новою вимогою від 07.06.2021 №44/09-00410/В щодо відключення електроустановок споживача Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» з 23.06.2021, яка була виконана позивачем.
У зв`язку з чим, надання позивачем послуг з розподілу електричної енергії у спірний період червня 2021 року підтверджується матеріалами справи, а отже відповідач зобов`язаний був оплатити за послуги з розподілу електричної енергії за червень 2021 року за актом від 30.06.2021 у строк до 14.07.2021 (включно), однак останній в порушення умов договору своїх зобов`язань не виконав, у зв`язку з чим у відповідача утворилась заборгованість в розмірі 672067,37 грн.
Щодо стягнення заборгованості за послуги за послуги з розподілу електричної енергії за травень 2019 року в сумі 356362,11 грн та червень 2019 року в суму 1727522,14  грн по споживачу - Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу» зазначено, що у відзиві на позовну заяву відповідач визнав позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу електричної енергії за травень 2019 року в сумі 356362,11 грн та червень 2019 року в суму 1727522,14  грн. За наведених обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за послуги з розподілу електричної енергії за травень 2019 року в сумі 356362,11 грн та червень 2019 року в сумі 1727522,14  грн підлягають задоволенню.
Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку, що у зв`язку з простроченням зобов`язань з оплати за послуги з розподілу електричної енергії за червень 2021 року відповідачем, позивач має право на нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат, однак задовольнив позов в цій частині частково, оскільки позивачем був здійснений невірний розрахунок.

Не погодившись з рішенням, ухваленим судом першої інстанції, до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго», яке просить скасувати рішення Господарського суду Донецької області від 29.11.2023 у справі № 905/1791/21 у частині задоволення 1 073 340, 91 грн.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.01.2024 у справі № 905/1791/21 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Шутенко І.А., суддя Гребенюк Н.В., суддя Слободін М.М.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 05.01.2024 витребувано у Господарського суду Донецької області матеріали справи № 905/1791/21. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» (вх.№ 13Д) на рішення Господарського суду Донецької області від 29.11.2023 у справі № 905/1791/21 до надходження матеріалів справи.
16.01.2024 на адресу Східного апеляційного господарського суду від Господарського суду Донецької області надійшли матеріали справи № 905/1791/21.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.01.2024, серед іншого, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» (вх.№ 13Д) на рішення Господарського суду Донецької області від 29.11.2023 у справі № 905/1791/21. Встановлено сторонам строк до 19.02.2024 для подання заяв, клопотань тощо. Призначено справу до розгляду на 27.02.2024 об 10:30 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань №  132.
05.02.2024 на адресу Східного апеляційного господарського суду від Приватного акціонерного товариства «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив залишити рішення Господарського суду Донецької області від 29.11.2023 у справі № 905/1791/21 без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Вказаний відзив досліджено колегією суддів та приєднано до матеріалів справи.
08.02.2024 на адресу Східного апеляційного господарського суду від Приватного акціонерного товариства «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля» надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.02.2024 задоволено заяву Приватного акціонерного товариства «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля» про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Судове засідання у справі № 905/1791/21 призначене на 27.02.2024 о 10:30 год. та наступні судові засідання, ухвалено провести за участю представника Приватного акціонерного товариства «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля» адвоката Дем`яненко Олени Ігорівни, відповідно до Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи та здійснити проведення судового засідання в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку (https://vkz.court.gov.ua).
20.02.2024 на адресу Східного апеляційного господарського суду від Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.02.2024 задоволено заяву Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Судове засідання у справі № 905/1791/21 призначене на 27.02.2024 о 10:30 год. та наступні судові засідання, ухвалено провести за участю представника Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» Атаманюк В.В., відповідно до Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи та здійснити проведення судового засідання в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку (https://vkz.court.gov.ua).
Присутній у судовому засіданні представник апелянта (поза межами приміщення суду) подану апеляційну скаргу підтримав, просив задовольнити та скасувати рішення Господарського суду Донецької області від 29.11.2023 у справі № 905/1791/21 у частині задоволення 1 073 340, 91 грн, з підстав викладених у апеляційній скарзі.
Присутня у судовому засіданні представник позивача (поза межами приміщення суду) проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, просила відмовити у її задоволенні та залишити рішення Господарського суду Донецької області від 29.11.2023 у справі № 905/1791/21 без змін, з підстав викладених у відзиві на апеляційну скаргу.
Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача у судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується довідками про доставку електронного листа до електронних кабінетів останніх.
Відповідно до ч. 12 статті 270 ГПК України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 
Зважаючи на те, що в матеріалах справи містяться докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу, а також те, що явка сторін не визнавалася судом обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, у зв`язку з чим переходить до її розгляду по суті.

У відповідності до статті 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 ГПК України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.
Як встановлено судом, постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 06.11.2018 №1344 Державному підприємству зовнішньоекономічної діяльності  «Укрінтеренерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії.
Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.12.2018 № 1023-р із змінами, відповідача - Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» визначено постачальником «останньої надії» на період з 01.01.2019 по 31.12.2021 на території України, крім території, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.
20.12.2018 Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» приєдналося до публічного договору електропостачальника про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії шляхом подання до  Приватного акціонерного товариства «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля» підписаної заяви-приєднання від 20.12.2018.
За умовами п. 1.1 договору цей договір електропостачальника про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови передачі (розподілу) електричної енергії споживачам електропостачальника (надалі постачальник) як послуги оператора системи. Укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України шляхом приєднання постачальника до умов цього договору.
Оператор системи надає послуги з розподілу електричної енергії за сукупністю споживачів, які входять до групи постачальника згідно з реєстром за ЕІС кодами споживачів та їх точок вимірювання. Реєстр ведеться оператором системи в електронному вигляді. Оператор системи забезпечує надання послуг з розподілу (передачі) в обсязі, необхідному та достатньому для виконання постачальником функцій відповідного суб`єкта роздрібного ринку електричної енергії, та надання інших послуг, зокрема з відключення та підключення споживачів (п. 2.1 договору).
Згідно з п. 2.2 договору передбачено, що постачальник здійснює придбавання та оплату послуг з розподілу (передачі електричної енергії згідно з умовами глави 3 цього договору за сукупністю споживачів постачальника, які згідно з умовами договорів про постачання електричної енергії (комерційних пропозицій постачальника) здійснюють оплати послуг з розподілу (передачі) електричної енергії через постачальника, та інших послуг оператора системи згідно з порядком розрахунків, який є додатком №2 до цього договору.
Відповідно до п. 3.1 договору ціна послуг з розподілу (передачі) визначається згідно з Порядком встановлення (формування) тарифів на послуги з розподілу електричної енергії (Порядком встановлення (формування) тарифів на послуги з передачі електричної енергії), затвердженим Регулятором.
Згідно з п. 3.2 договору вартість договору складає вартість послуг з розподілу (передачі) електричної енергії за сукупністю споживачів постачальника, яким згідно з умовами договорів про постачання електричної енергії (комерційний пропозицій постачальника) послуги з розподілу (передачі) електричної енергії придбаває постачальник, та вартість інших послуг згідно з договором. Розрахунковим періодом для цілей цього договору є календарний місяць (п. 3.3 Договору).
Оплата (придбавання) послуг з розподілу (передачі) електричної енергії здійснюється постачальником у формі попередньої оплати, у тому числі плановими авансовими платежами. Оплата послуг з розподілу (передачі) електричної енергії здійснюється постачальником на поточний рахунок оператора системи (п. 3.4, 3.5 Договору).
За положеннями п. 4.1 договору визначено, що оператор системи зобов`язується обмежувати розподіл (передачу) за об`єктами споживачів постачальника на час і дату, визначену у вимозі постачальника про обмеження (відключення) відповідного об`єкта споживача.
Відповідно до п. 5.2 договору оператор має право на отримання від постачальника своєчасної оплати за надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії споживачам постачальника, яким згідно з умовами договорів про постачання електричної енергії (комерційних пропозицій постачальника) оплату (придбавання) послуг з розподілу (передачі) електричної енергії забезпечує постачальник, оплати послуг з відключення та підключення об`єктів споживачів постачальника та інших послуг, передбачених порядком розрахунків.
Обсяги електричної енергії, використані споживачем постачальника після дати, зазначеної постачальником у вимозі про відключення, покладаються на втрати оператора системи (п. 6.5 договору).
Цей договір набирає чинності з дня приєднання постачальника до договору і діє протягом 1 року, якщо інший строк не зазначено в заяві-приєднання. Договір вважається продовженим на кожен наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (п. 9.1 договору).
У п. 1.1 додатку №2 до договору (Порядок розрахунків) передбачено, що вартість послуг оператора системи за цим договором для постачальника визначається на підставі обсягів електричної енергії і тарифів на розподіл електроенергії оператора системи на відповідних класах напруги, що затверджені НКРЕКП.
Згідно з п. 5.3 додатку №2 до договору у разі незгоди постачальника з розрахованою оператором системи плановою вартістю послуг з розподілу (передачі) постачальник зобов`язаний сплатити визначену оператором системи вартість послуг у повному обсязі та надати оператору системи свої обґрунтовані письмові заперечення. Наявність таких заперечень не є підставою для відстрочення строку оплати планової вартості послуг з розподілу (передачі), її не оплати, тощо. У разі прострочення постачальником сплати авансового платежу настають наслідки передбачені п. 5.5 цього додатку до договору.
Відповідно до п. 5.6 додатку №2 до договору постачальник до 25 числа місяця (включно), що передує розрахунковому періоду здійснює попередню оплату вартості послуг з розподілу електричної енергії у розмірі 100% обсягу електроенергії, що підлягає розподілу, розрахованого у відповідності до п. 5.1 даного додатку, на поточний рахунок оператора системи. Датою здійснення оплати за виставленими оператором системи постачальнику платіжними документами є дата, на яку оплачена сума коштів зараховується на поточний рахунок оператора системи.
Остаточна вартість послуг з розподілу визначається оператором системи на підставі обсягів розподіленої електричної енергії за кожну розрахункову добу розрахункового періоду тарифу на розподіл (п. 5.7 додатку №2 до договору).
Згідно з п. 5.8 додатку № 2 до договору визначено, що оплата послуг з розподілу електроенергії здійснюється виключно в грошовій формі на підставі виставлених оператором системи рахунків, крім розрахунків, проведених відповідно до п. 6 даного додатку.
За умовами п. 5.9 додатку № 2 до договору остаточний розрахунок за надані послуги постачальник здійснює в розрахунковому місяці на підставі акта наданих послуг, отриманим від оператора системи до 14-го числа (включно) місяця, наступного за розрахунковим.
У разі наявності у постачальника зауважень до акта наданих послуг (при наявності розбіжностей), наданого оператором системи, постачальник повідомляє про це оператора системи, а остаточний розрахунок за розподілену електричну енергію здійснюється постачальником до 14-го числа (включно) місяця, наступного за розрахунковим, у розмірі, увизначеному в наданому оператором системи Акті наданих послуг, з подальшим коригуванням сплачених коштів після врегулювання розбіжностей (п. 5.10 додатку № 2 до договору).
Донараховані суми (за виключенням вартості послуг з розподілу електричної енергії, що сплачується споживачем постачальника безпосередньо оператору системи за договором споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії) мають бути сплачені постачальником в 5-денний термін з моменту отримання рахунку від оператора системи (п. 9 додатку № 2 до договору).
За підсумками розрахункового періоду складається та підписується кожною стороною договору акт наданих послуг з розподілу електричної енергії та інші необхідні документи (п. 10 додатку № 2 до договору).
Як стверджує позивач, ним було надано відповідачу послуги з розподілу електричної енергії згідно актів приймання - передачі наданих послуг від 31.05.2019 на суму 1113631,28 грн, від 30.06.2019 на суму 1727522,14 грн від 30.06.2021 на суму 672067,37 грн.
Зазначені акти з відповідними рахунками були направлені на адресу відповідача, даний факт відповідачем не оспорюється.
Акт приймання-передачі наданих послуг за червень 2019 року на суму 1727522,14 грн відповідачем не підписаний. Акт від 31.05.2019 та від 30.06.2021 підписаний відповідачем із зауваженнями.
Відповідно до акту від 31.05.2019: за даними позивача надано послуги з розподілу електроенергії 1 клас напруги 24284581 кВт/год та 2 клас напруги 734477 кВт/год на загальну вартість 1113631,28 грн; за даними відповідача обсяг розбіжностей по акту становить 7771064 кВт/год по 1 класу та 235033 кВт/год по 2 класу споживання Виробничим управлінням Комунального підприємства «Вода Донбасу», по яких були вимоги на обмеження (відключення) об`єкта (точки комерційного обліку) споживача з датою відключення 23.05.2019. Загальна кількість наданих послуг по акту становить 17012961 кВт/год (16513517 кВт/год по 1 класу та 499444 кВт/год по 2 класу). Вартість послуг 757269,17 грн.
Під час первісного розгляду справи відповідачем визнаний факт наявності заборгованості перед позивачем за надані послуги з розподілу електричної енергії за період травень 2019 року на суму 757 269,17 грн з урахуванням розбіжностей.
Рішенням Господарського суду Донецької області від 17.01.2022 задоволено позивні вимоги про стягнення заборгованості з розподілу електричної енергії за травень 2019 року згідно акту від 31.05.2019 в сумі 757269,17 грн, а в іншій частині в сумі 356362,11 грн відмовлено. Судом касаційної інстанції не переглядалися вимоги позивача про стягнення заборгованості згідно акту від 31.05.2019 на суму 757269,17 грн. Отже, предметом нового розгляду справи є вимоги позивача про заборгованості згідно акту від 31.05.2019  саме в сумі 356362,11 грн.
Під час нового розгляду справи, відповідач у відзиві визнав позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу електричної енергії за травень 2019 року в сумі 356362,11 грн та червень 2019 року в суму 1727522,14  грн щодо споживача Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу». 
Зокрема, відповідач зазначив, що ним на виконання рішення Господарського суду м. Києва від 12.04.2021 по справі №910/15252/19 було відображено в обліку обсяги споживання по споживачу Комунальному підприємстві «Компанія «Вода Донбасу» за травень та червень 2019 року, а тому виникла необхідність скорегувати надалі послуги з розподілу електричної енергії, а саме: за травень 2019 року у розмірі 8006097 кВт*год на суму 356362,11 грн у сторону збільшення та червень 2019 у розмірі 39279651 кВт*год на суму 1727522,14 грн у сторону збільшення.
Відповідно до акту від 30.06.2021 за даними позивача надано послуги з розподілу електроенергії 2 клас напруги 2 285104 кВт/год вартістю 672 067,37 грн.               
За даними ДПЗД «Укрінтеренерго» обсяг розбіжностей по акту становить 2 285 104 кВт/год по споживачу ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» по якому діє вимога на припинення розподілу електричної енергії з 15.03.2021. Загальна кількість наданих послуг по акту становить 0 кВт/год по 2 класу, вартість послуг 0,00 грн.
Крім того, позивачем долучено до матеріалів справи договір про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» від 12.10.2020 укладений між Державним підприємством «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» (споживач) та Державнем підприємством зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» (постачальник) за умовами якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору, що зазначені в додатку 1 до договору.
25.02.2021 відповідач звернувся до Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» з попередженням №44/09-001071/П про припинення постачання електричної енергії, у зв`язку з невиконанням умов договору про реструктуризацію заборгованості від 01.02.2021 №1 в частині порушення графіку погашення заборгованості за спожиту електричну енергію (додаток №1 до договору про реструктуризацію заборгованості від 01.02.2021 №1) на загальну суму 1000000,00 грн. Разом з тим, відповідачем попереджено, що у разі несплати заборгованості в сумі 1000000,00 грн, та відповідно до п. 7.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312, постачання електричної енергії на об`єкти буде припинено 15.03.2021 з 09:00. На підтвердження направлення даного попередження відповідачем долучено до матеріалів справи роздруківку з Microsoft Outlook на адресу ugnodon1@gmail.com з вкладенням 1 у розмірі 38 КБ з найменуванням Попередження 071, в якому також зазначено, що доставка цим отримувачам або групам виконана, але сервер призначення не прислав повідомлення про це.  
25.02.2021 відповідач звернувся до позивача з вимогою №44/09-000328/В на відключення об`єкта (точки комерційного обліку) споживача - Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» з 15.03.2021 у відповідності до ПРРЕЕ та умов Договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії та у зв`язку з заборгованістю споживача перед постачальником за спожиту електричну енергію.
Позивач у відповіді №229 від 15.03.2021 щодо відключення електроустановок Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» повідомив, що не має можливості виконати вимогу відповідача від 25.02.2021 №44/09-000328/В, у зв`язку з тим, що починаючи з 01.03.2021 постачання електричної енергії для Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» здійснює Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВА ЕЛЕКТРИЧНА КОМПАНІЯ».
У листі №4593/20.1/7-21 від 08.04.2021 Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг повідомила відповідача про те, що оператори системи зобов`язані невідкладно виконувати наявні на час повторного приєднання вимоги про припинення постачання споживачів-боржників, надані ПОНом в попередньому періоді - шляхом відключення такого споживача-боржника з першого дня відновлення його договірних стосунків ПОНом. Всі спожиті після дати повновлення договірних відносин з ПОНом споживачем-боржником обсяги електричної енергії у разі нездійснення відключення Оператором системи на виконання попередження про відключення, якими започаткована процедура відключення в попередньому періоді постачання, - покладаються на втрати ОСР, як це передбачено п. 6.5 Типового договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії. 
01.06.2021 оператор системи Приватне акціонерне товариство «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля» повідомив відповідача про переведення на постачання постачальника «останньої надії» споживача Державне підприємство «Шахтоуправління «Південнодонбаська №1» та надав звіт щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів постачальника «останньої надії» за червень 2021 року, з включенням до нього ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаська №1» з обсягом споживання 2 285 104 кВт*год. по 2 класу напруги з зазначеним періодом постачання електроенергії з 01.06.2021 по 23.06.2021.
Листом від 07.06.2021 №44/09-5895/пон відповідач звернувся до позивача, в якому повідомив про чинність вимоги №44/09-000328/В від 25.02.2021 на відключення об`єкта споживача Державне підприємство «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1», у зв`язку з невиконанням зазначеним споживачем умов договору про постачання електричної енергії постачальником останньої надії.
07.06.2021 відповідач звернувся до Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» з попередженням №44/09-001325/п про припинення постачання електричної енергії, у зв`язку з невиконанням умов договору постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» в частині порушення строків оплати за договором (п. 8.1 договору) на загальну суму 121158420,11 грн, зокрема: 3116895,95 грн за квітень 2019 року, 9272306,72 грн за березень 2020 року, 9390224,58 грн за квітень 2020 року, 11076756,97 грн за травень 2020 року, 2254353,59 грн за червень 2020 року, 9422993,48 грн за липень 2020 року, 12857621,69 грн за серпень 2020 року, 11058851,38 грн за жовтень 2020 року, 13071703,10 грн за листопад 2020 року, 14787946,48 грн за грудень 2020 року, 11873662,14 грн за січень 2021 року, 12975104,03 грн за лютий 2021 року. Також відповідачем попереджено, що у разі несплати заборгованості в суму 121158420,11 грн, та відповідно до п. 7.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312, постачання електричної енергії на об`єкти буде припинено 23.06.2021 з 09:00. На підтвердження направлення даного попередження Державному підприємству «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» відповідачем долучено до матеріалів справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу. Дане повідомлення було вручено представнику Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» за довіреністю - 01.07.2021, про що свідчить відповідна відмітка на рекомендованому повідомленні.
07.06.2021 відповідач звернувся до позивача з вимогою постачальника від 07.06.2021 №44/09-00410/В на відключення об`єкта (точки комерційного обліку) споживача Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» з 23.06.2021 з 09:00  у відповідності до ПРРЕЕ та умов Договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії та у зв`язку з заборгованістю споживача перед постачальником за спожиту електричну енергію.
Позивач у відповіді №513-вих від 06.07.2021 на вимогу відповідача від 07.06.2021 №44/09-00410/В щодо відключення електроустановок споживача Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» надав звіт щодо виконання 23.06.2021 вказаної вимоги.
30.07.2021 позивач у відповіді №567-вих на претензію відповідача від 08.07.2021 №44/10-6919/пон про врегулювання суперечностей щодо комерційного обліку споживання електричної енергії споживача постачальника «останньої надії» у червні 2021 року за результатами розгляду повідомив, що з викладеною позицією відповідача стосовно того, що споживача - Державне підприємство «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» має бути відключено з першого дня «відновлення» договірних відносин з постачальником останньої надії, а саме з 01.06.2021, категорично не погодився та вважав її такою, що не відповідає нормам чинного законодавства. Зокрема, позивач зазначив, що положення ст. 64 Закону України «Про ринок електричної енергії» не містить у собі жодного твердженням про те, що споживач у разі повторного приєднання до договору про постачання електричної енергії ПОН, приєднується вже з наявним боргом за спожиту електричну енергію за попереднім договором.  Позивач також зазначив, що п. 3.1.6 ПРРЕЕ, у якому перелічені умови за яким здійснюється постачання, не містить у собі умови як відсутність простроченої заборгованості за попереднім договором при приєднанні боржника до нового договору з ПОН. Крім того, позивач заперечив проти тверджень відповідача щодо відновлення  договору з ПОН у разі повторного потрапляння споживача до ПОН, та зазначив, що у даному випадку укладається новий договір з початку фактичного споживання електричної енергії. Стосовно обов`язку ОСР невідкладно виконувати наявні на час повторного приєднання до ПОН вимоги про припинення постачання споживачів-боржників, наданої ПОН у попередньому періоді - шляхом відключення такого споживача-боржника з першого дня відновлення його договірних відносин з ПОН, позивач зазначив, що такий порядок повністю не відповідає порядку відключення споживачів, передбачених п. 7.5 ПРРЕЕ та п. 11.5 Кодексу системи розподілу. При цьому, позивач зазначив, що вимога відповідача про відключення 15.03.2021 з 09:00 об`єкта споживача Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» була відхилена листом №229 від 15.03.2021 на підставі того, що на дату відключення ПОН вже з 01.03.2021 не був електропостачальником даного споживача, а тому не має жодних законних підстав вважати її діючою (вона була відхилена, вказана дата відключення сплила кілька мясяців тому) та більш того здійснювати на її підставі неправомірне відключення споживача з першого дня повторної передачі з ПОН за новим договором з ПОН.
У листі №10160/ПОН від 18.08.2021 Національна енергетична компанія «УКРЕНЕРГО» розглянувши звернення відповідача від 08.07.2021 №44/09-6919/пон з питань невідповідності даних комерційного обліку, зазначених у різних звітних документах за червень 2021 року та за результатами розгляду повідомила позивача та відповідача про те, що відповідно до вимог п.3 ст. 46, п. 12 ст. 64 Закону України «Про ринок електричної енергії» та роз`яснення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, наданого листом від 08.04.2021 №4593/20.1/7-21, оператори системи зобов`язані невідкладно виконувати наявні на час повторного приєднання вимоги про припинення постачання споживачів-боржників, надані ПОНом в попередньому періоді - шляхом відключення такого споживача-боржника з першого дня відновлення його договірних стосунків ПОНом.
У відповіді №01/35882 від 18.08.2021 Національна енергетична компанія «УКРЕНЕРГО» (адміністратратор комерційного обліку) стосовно врегулювання суперечки щодо обсягів електричної енергії, використаної споживачем Державним підприємством «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1», прийняла рішення, зокрема, про те що, з першого дня нового періоду постачання відповідно до наданої ПОНом вимоги про відключення покладаються на втрати Приватного акціонерного товариства «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля».
Позивач у відповіді №654-вих від 31.08.2021 на лист Національної енергетичної компанії «УКРЕНЕРГО» №01/35882 від 18.08.2021 щодо розгляду звернення «постачальника останньої надії» ДПЗД «Укрінтеренерго» від 08.07.2021 №44/09-6919/пон та відповіді товариства на дане звернення (претензію) від 30.07.2021 №567-вих, повідомив, що не згоден та не вбачає законних підстав для прийняття    Національною енергетичною компанією «УКРЕНЕРГО» рішення викладеного у листі від 18.08.2021  №01/35882.
02.09.2021 позивач звернувся до відповідача з вимогою №660 щодо виконання договірних обов`язків, а саме: сплати відповідачем за послуги з розподіл електричної енергії згідно акту приймання-передачі наданих послуг за червень 2021 року від 30.06.2021 в сумі 672 067,37 грн.
У листі №11653/20.1/7-21 від 11.10.2021 Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг розглянувши лист  позивача від 15.09.2021 №787 вих, з урахуванням листа від 30.07.2021 №567 вих повідомила сторін про те, що вважає безпідставним відхиленням оператором системи розподілу звернення відповідача «44/09-000328/В на відключення об`єкта споживача Державного підприємства «Шахтоуправління Південнодонбаське №1», оскільки подавалося воно електропостачальником згідно з ПРРЕЕ під час дії договору із споживачем, а також на існування попередніх, не виконаних позивачем, звернень відповідача на відключення об`єкта споживача Державного підприємства «Шахтоуправління Південнодонбаське №1» із запланованим відключенням на дату, коли підприємство відповідача ще було діючим електропостачаником споживача, дія яких поширюється на першу дату відновлення договірних відносин в частині здійснення розрахунків. По суті порушених позивачем у зверненні від 15.06.2021 №787 вих питань  Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг повідомила, що з урахуванням п. 13.1 Типового договору у випадку, коли споживач-боржник, після спливу 90 денного терміну постачання ПОНом  та перебування в подальшому впродовж певного часу та постачання іншого електропостачальника, повертається на постачання електричної енергії ПОНом, - його взаємовідносини за попереднім договором з ПОНом відновлюються у перший день, наступний за останнім днем, - в частині здійснення розрахунків, у тому числі, дія попередження про припинення постачання електричної енергії у зв`язку із заборгованістю попередніх періодів. Також у листі зазначено, що попередження, надане ПОНом діє впродовж до дати виконання його ОСРом або до повного погашення заборгованості споживачем.
Листом №81/62039 від 29.12.2021 Національна енергетична компанія «УКРЕНЕРГО» звернулася до НКРЕКП та сторін в якому повідомила, що у відповідності до п. 10.2.26 Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого НКРЕКП від 14.03.2018 №311, в редакції постанови НКРЕКП від 20.03.2020 №716, АКО на підставі прийнятого рішення по суперечці проведено нове формування сертифікованих даних комерційного обліку між позивачем та відповідачем, які передані АР та іншим учасникам ринку для проведення врегулювання.

При перегляді рішення місцевого господарського суду із врахуванням меж апеляційного перегляду згідно положень статті 269 ГПК України та враховуючи висновки викладені у постанові Верховного Суду від 04.04.2023 у даній справі, колегія суддів виходить з наступного.
Правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище визначені Законом України «Про ринок електричної енергії».
Згідно з ч. 5 статті 2 Закону України «Про ринок електричної енергії» правила роздрібного ринку передбачають, зокрема, загальні умови постачання електричної енергії споживачам, систему договірних відносин між учасниками роздрібного ринку, права та обов`язки учасників ринку, процедуру заміни споживачем постачальника електричної енергії, умови та порядок припинення та відновлення постачання електричної енергії споживачу, процедуру розгляду скарг споживачів, особливості постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги, постачальником «останньої надії».
Відповідно до ч. 5 статті 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач має право, зокрема: купувати електричну енергію для власного споживання за двосторонніми договорами та на організованих сегментах ринку, за умови укладення ним договору про врегулювання небалансів та договору про надання послуг з передачі електричної енергії з оператором системи передачі, а у разі приєднання до системи розподілу - договору про надання послуг з розподілу електричної енергії з оператором системи розподілу; або купувати електричну енергію на роздрібному ринку у електропостачальників або у виробників, що здійснюють виробництво електричної енергії на об`єктах розподіленої генерації, за правилами роздрібного ринку.
За приписами статті 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються, зокрема, і договори про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії».
Відповідно до п. 66 ч. 1 статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачальник «останньої надії» це - визначений відповідно до цього Закону електропостачальник, який за обставин, встановлених цим Законом, не має права відмовити споживачу в укладенні договору постачання електричної енергії на обмежений період часу.
Згідно з ч. 1 статті 64 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачальник «останньої надії» надає послуги з постачання електричної енергії споживачам у разі: 1) банкрутства, ліквідації попереднього електропостачальника; 2) завершення строку дії ліцензії, зупинення або анулювання ліцензії з постачання електричної енергії споживачам попереднього електропостачальника; 3) невиконання або неналежного виконання електропостачальником правил ринку, правил ринку «на добу наперед» та внутрішньодобового ринку, що унеможливило постачання електричної енергії споживачам; 4) необрання споживачем електропостачальника, зокрема після розірвання договору з попереднім електропостачальником; 5) в інших випадках, передбачених правилами роздрібного ринку.
У відповідності до ч. 6-10  статті 64 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачальник «останньої надії» здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, на умовах типового договору постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», що затверджується Регулятором, та є публічним договором приєднання. Постачальник «останньої надії» оприлюднює відповідний договір на своєму офіційному веб-сайті.
Електропостачальник, неспроможний постачати електричну енергію, має повідомити про дату припинення постачання електричної енергії постачальника «останньої надії», споживачів, Регулятора, оператора системи передачі та оператора системи розподілу.
Постачальник «останньої надії» здійснює постачання з моменту припинення постачання електричної енергії попереднім електропостачальником. Договір постачання електричної енергії між постачальником «останньої надії» і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу.
Постачальник «останньої надії» постачає електричну енергію споживачу протягом строку, що не може перевищувати 90 днів. Після завершення зазначеного строку постачальник «останньої надії» припиняє електропостачання споживачу.
Порядок заміни електропостачальника на постачальника «останньої надії» визначається правилами роздрібного ринку.
У відповідності до розділу 6 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018 (надалі також - Правила №312, в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), встановлений порядок зміни електропостачальника.
Зокрема, п. 6.2.3 Правил передбачено, що в разі необрання споживачем електропостачальника після розірвання договору з попереднім електропостачальником або незабезпечення власного споживання шляхом купівлі електричної енергії за двосторонніми договорами та/або на організованих сегментах ринку адміністратор розрахунків в одноденний термін переводить такого споживача на постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» шляхом зміни записів у реєстрі точок комерційного обліку електропостачальника щодо постачальника «останньої надії» у порядку, визначеному Правилами ринку, з одночасним повідомленням операторів системи.
При цьому, п. 6.2.4 Правил визначено, що початком постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» вважається дата припинення постачання електричної енергії споживачу попереднім електропостачальником. Адміністратор розрахунків повідомляє дату переведення споживача (споживачів) на постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» постачальнику (постачальникам) послуг комерційного обліку.
За умовами п. 6.2.6 Правил в разі необрання споживачем електропостачальника після розірвання договору з попереднім електропостачальником або незабезпечення власного споживання шляхом купівлі електричної енергії за двосторонніми договорами та/або на організованих сегментах ринку адміністратор розрахунків в одноденний термін переводить такого споживача на постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» шляхом зміни записів у реєстрі точок комерційного обліку електропостачальника щодо постачальника «останньої надії» у порядку, визначеному Правилами ринку, з одночасним повідомленням операторів системи.
Таким чином, виходячи з наведених приписів, адміністратор комерційного розрахунку в разі припинення постачання електричної енергії споживачу попереднім електропостачальником переводить такого споживача на постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», про що повідомляє постачальника «останньої надії».
Відповідно до положень п. 10 Правил до запуску електронної платформи Датахаб адміністратора комерційного обліку функції адміністратора комерційного обліку на роздрібному ринку електричної енергії, у тому числі адміністрування процедури зміни постачальника електричної енергії у межах території ліцензованої діяльності, виконує відповідний Оператор системи розподілу (далі ОСР).
Відповідно до статті 45 Закону України «Про ринок електричної енергії» розподіл електричної енергії здійснюється оператором системи розподілу. Діяльність з розподілу електричної енергії підлягає ліцензуванню відповідно до законодавства.
Оператор системи розподілу надає послуги з розподілу електричної енергії на недискримінаційних засадах відповідно до цього Закону, кодексу систем розподілу та інших нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.
Відповідно до ч. 3 статті 46 Закону України «Про ринок електричної енергії» оператор системи розподілу зобов`язаний, зокрема, при застосуванні процедур зміни/заміни електропостачальника надавати новому електропостачальнику інформацію про споживачів, приєднаних до його системи розподілу, яким здійснював продаж попередній електропостачальник, в обсягах та порядку, визначених Регулятором; надавати учасникам ринку інформацію, необхідну для виконання ними функцій на ринку в обсягах та порядку, визначених правилами ринку, кодексом системи передачі, кодексом систем розподілу, кодексом комерційного обліку та іншими нормативно-правовими актами, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.
Оператор системи розподілу надає послуги з розподілу електричної енергії на підставі договорів про надання послуг з розподілу. Договори про надання послуг з розподілу є публічними договорами приєднання та укладаються на основі типових договорів, форма яких затверджується регулятором.
А отже, Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» отримує інформацію про споживачів, які стали споживачами підприємства від оператора системи розподілу, оскільки згідно з ч. 8 статті 64 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачальник «останньої надії» здійснює постачання з моменту припинення постачання електричної енергії попереднім електропостачальником.
При цьому, ОСР щомісяця надає постачальнику електричної енергії інформацію про обсяг розподіленої електричної енергії, на підставі якої постачальник, в тому числі постачальник «останньої надії», визначає обсяг спожитої електричної енергії кожним споживачем.
У відповідності до пп. 10 п. 1.2.1 Кодексу комерційного обліку електричної енергії валідація даних комерційного обліку (валідація даних) - процедура підтвердження постачальником послуг комерційного обліку електричної енергії придатності даних комерційного обліку для подальшої їх обробки АКО.
Згідно з п. 2.1.7. Кодексу комерційного обліку електричної енергії закріплено основні ролі, які виконуються учасниками при забезпеченні комерційного обліку електричної енергії, та пов`язані з ними процеси, так відповідно до функцій оператора системи (у тому числі ОСР) входить: отримання даних від ОЗД; формування, обробка, перевірка, валідація, зберігання, архівування та передача валідованих даних комерційного обліку АКО, суміжним ОДКО, учасникам ринку та споживачам.
Таким чином, дані з точок комерційного обліку споживача Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» зчитані оператором системи розподілу Приватного акціонерного товариства «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля», за червень 2021 року є валідованими даними.
Так, згідно зі звітом оператора системи розподілу - позивача за червень 2021 року щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів постачальника «останньої надії» Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» які приєдналися до електричних мереж або відносяться до територій ліцензованої діяльності оператора системи розподілу (передачі) споживачем електричної енергії було Державне підприємство «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» з 01.06.2021  по 23.06.2021 з обсягом споживання 2285104 кВт*год. по 2 класу напруги. 
Відповідно до п. 1.2.9 Правил постачальник «останньої надії» здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», який розробляється постачальником «останньої надії» на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» (додаток 7 до цих Правил) та вважається укладеним у визначених законодавством України та цими Правилами випадках, у разі настання яких споживач безакцептно приймає умови договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії».
Аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що у разі настання обставин, визначених у  ч. 1 ст. 64 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачальник «останньої надії» надає послуги з постачання електричної енергії та відповідно до п. 66 ч. 1 статті 1 цього Закону не має права відмовити споживачу в укладенні договору постачання електричної енергії на обмежений період часу, а факт приєднання до публічного договору постачання електричної енергії від постачальника «останньої надії» відбувається по факту споживання електричної енергії без укладення договору з іншим електропостачальником.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.09.2021 у справі № 910/8958/20.
Положеннями статті 64 Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено, що постачальник «останньої надії» здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному Правилами, на умовах типового договору постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», що затверджується Регулятором (НКРЕКП), та є публічним договором приєднання. Постачальник «останньої надії» оприлюднює відповідний договір на своєму офіційному веб-сайті.
Договір регулює порядок та умови продовження постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» споживачу, у разі, якщо обраний споживачем електропостачальник не спроможний постачати електричну енергію, до моменту обрання споживачем нового електропостачальника або до припинення у передбачених чинним законодавством чи Договором випадках та є укладеним сторонами, керуючись статтями 633, 634, 641, 642 ЦК України з початку фактичного постачання електричної енергії споживачу (положення п. 3.4.4 глави 3.4. розділу III Правил роздрібного ринку електричної енергії).
Відповідно до п. ч. 8 статті 64 Закону України «Про ринок електричної енергії», які кореспондуються з умовами п. 13.1 договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», договір вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, та діє в частині здійснення розрахунків між сторонами до повного їх здійснення, а в частині постачання електричної енергії його дія не може перевищувати 90 календарних днів.
Тобто, законодавством встановлено, що договір про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» укладається на підставі дій споживача - споживання електричної енергії (акцепт договору) без договору з іншим електропостачальником. У такому разі договір вважається укладеним (момент укладення договору) з постачальником «останньої надії» у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником.
Як вже зазначалось, Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» визначено постачальником «останньої надії». Матеріалами справи підтверджується та не спростовано учасниками справи, що у червні 2021 року Державне підпрємство «Шахтоуправління «Південнодонбаська №1» не мав підписаного договору на постачання електричної енергії з енергоспочальником, тому відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії  здійснювалось постачальником «останньої надії», яким є Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» на умовах публічного договору. Початок споживання відповідачем електричної енергії від позивача в червні 2021 року як постачальника «останньої надії», в силу вимог законодавства, свідчить про нове акцептування відповідачем умов нового приєднання  публічного договору, а саме: договору постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», який  діє протягом строку, що не може перевищувати 90 днів. 
Зміст статті 64 Закону України «Про ринок електричної енергії» жодним чином не вказує на безакцептне поновлення попередніх договірних відносин з постачальником «останньої надії», а навпаки зумовлює необхідність кожного разу укладення нового договору із постачальником «останньої надії», а наявність заборгованості за попереднім договором не може бути автоматично перенесена на нові договірні відносини, які виникли у даному випадку між відповідачем та Державним підприємством «Шахтоуправління «Південнодонбаська №1» внаслідок фактичного споживання електричної енергії з 01.06.2021.
Колегія суддів відхиляє доводи апелянта щодо ігнорування судом першої інстанції листів НЕК «Укренерго» щодо врегулювання суперечки між сторонами, оскільки у відповідності до п. 10.1, 10.1.1, 10.1.2, 10.1.3, 10.1.4 Кодексу комерційного обліку електричної енергії будь-яка суперечка між двома або більше сторонами, яка виникає у зв`язку з виконанням цього Кодексу та нормативних документів, що розроблені АКО, повинна бути розглянута керівництвом або уповноваженими представниками сторін після отримання письмової вимоги будь-якої зі сторін. Керівництво або уповноважені представники сторін зобов`язані докладати зусиль для вирішення суперечок шляхом проведення переговорів, пошуку взаємоприйнятних рішень, вирішення суперечки своєчасно і в повному обсязі, продовження строків врегулювання розбіжностей тощо. Для вирішення суперечок сторони можуть залучати незалежних експертів на договірних засадах. Експерт не повинен мати конфлікту інтересів зі сторонами суперечки і не може виступати в якості арбітра або посередника. У разі недосягнення сторонами згоди вирішення зазначених суперечок проводиться АКО, Регулятором або в судовому порядку.
Так, з аналізу листів НЕК «Укренерго» убачається, що в основу прийнятого рішення щодо шляхів врегулювання наявної суперечки покладено лист НКРЕКП від 08.04.2021 № 4593/20.1/7-21 з позицією щодо покладання на втрати ОСР з першого дня нового періоду постачання ПОН, у разі не відключення такого споживача на підставі наявних вимог на відключення у попередніх періодах постачання ПОН, але не наведено обґрунтування даного рішення з посиланням на норми чинного законодавства, якими дана позиція підтверджується. 
При цьому, у листі НКРЕКП № 11913/20.4/7-22 від 07.10.2022, регулятором надані вже інші роз`яснення в тому числі щодо укладання договорів зі споживачами, які мають заборгованість з оплати за спожиту електричну енергію за попередніми договорами з постачальником «останньої надії» цього ж споживача та зазначено, що при наступному переході до постачальника «останньої надії» цього ж споживача, укладається інший договір, на новий строк.
Разом з тим, згідно з п. 7.5 ПРРЕЕ припинення повністю або частково постачання електричної енергії споживачу здійснюється, зокрема, електропостачальником за умови попередження споживача не пізніше ніж за 10 робочих днів до дня відключення у разі: заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію відповідно до умов договору з електропостачальником. Попередження про припинення повністю або частково постачання (розподілу або передачі) електричної енергії оформлюється після встановлення факту наявності підстав для вчинення вказаних дій та надається споживачу окремим письмовим повідомленням, у якому зазначаються підстава, дата і час, з якого електропостачання буде повністю або частково припинено, прізвище, ім`я, по батькові, підпис відповідальної особи, якою оформлено попередження. Якщо підставою для припинення постачання електричної енергії є заборгованість споживача перед відповідним учасником роздрібного ринку, у попередженні про припинення постачання електричної енергії додатково зазначається сума заборгованості за відповідним договором та період, за який ця заборгованість виникла.
З матеріалів справи убачається, що відповідачем на підтвердження направлення попередженням №44/09-001071/П про припинення постачання електричної енергії Державному підприємством «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» надано роздруківку з Microsoft Outlook.
Однак, як вірно встановлено судом першої інстанції, матеріали справи не містять належних доказів направлення відповідачем попередження №44/09-001071/П про припинення постачання електричної енергії Державному підприємством «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» у вигляді електронного документу за допомогою Microsoft Outlook, ні доказів його отримання, ні доказів його підписання уповноваженими особами відповідача з використанням кваліфікованого електронного підпису.
При цьому, вимога відповідача від 25.02.2021 №44/09-000328/В була відхилена позивачем листом №229 від 15.03.2021, у зв`язку з тим, що починаючи з 01.03.2021 постачання електричної енергії для Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» здійснює Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВА ЕЛЕКТРИЧНА КОМПАНІЯ».
За наведених обставин слідує, що в березні 2021 року Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» (відповідач) не було постачальником  «останньої надії» електричної енергії Державному підприємству «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1», а тому попередній договір між відповідачем та Державним підприємстврм «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» в частині постачання електричної енергії споживачу було припинено.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції та зауважує, що оскільки вимога відповідача від 25.02.2021 №44/09-000328/В була розглянута позивачем, то  і відповідно законних підстав вважати її діючою при новому підключені до ПОН у червні 2021 року у позивача не було. При цьому, відповідач був обізнаний про постачання електричної енергії Державному підприємством «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1», адже був повідомлений позивачем листом від 01.06.2021 про переведення на постачання постачальника «останньої надії» споживача Державне підприємство «Шахтоуправління «Південнодонбаська №1» та згодом сам звернувся до позивача з новою вимогою від 07.06.2021 №44/09-00410/В щодо відключення електроустановок споживача Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» з 23.06.2021, яка була виконана позивачем. 
Лист відповідача від 07.06.2021 44/09-5895/пон, в якому останній повідомив позивача про чинність вимоги від 25.02.2021 №44/09-000328/В, колегія суддів оцінює критично, адже даний лист не відповідає вимога з п. 7.5 ПРРЕЕ, оскільки дана вимога повинна формуватися електропостачальником за умови попередження споживача не пізніше ніж за 10 робочих днів до дня відключення, тобто кожен раз заново. До того ж, у вимозі про відключення від 25.02.2021 №44/09-000328/В відповідач вимагав від позивача здійснити відключення об`єкта Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» з 15.03.2021, в той час коли лист про чинність вимоги відповідач  повідомив вже в червні 2021 року. 
Водночас, 07.06.2021 відповідач звернувся до Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» з попередженням №44/09-001325/п про припинення постачання електричної енергії та до позивача з вимогою постачальника від 07.06.2021 №44/09-00410/В на відключення об`єкта (точки комерційного обліку) споживача Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» з 23.06.2021 з 09:00  у відповідності до ПРРЕЕ та умов договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної та у зв`язку з заборгованістю споживача перед постачальником за спожиту електричну енергію. 
На підтвердження направлення даного попередження Державному підприємству «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» відповідачем долучено до матеріалів справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу. Дане повідомлення було вручено представнику Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» за довіреністю - 01.07.2021, про що свідчить відповідна відмітка на рекомендованому повідомленні. 
Отже, відповідачем надано належні докази повідомлення Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» про попередження на відключення об`єкта (точки комерційного обліку) споживача з 23.06.2021 з 09:00
В свою чергу, позивач у відповіді №513-вих від 06.07.2021  на вимогу відповідача від 07.06.2021 №44/09-00410/В щодо відключення електроустановок споживача Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» надав звіт щодо виконання 23.06.2021 вказаної вимоги.
Таким чином, надання позивачем послуг з розподілу електричної енергії у спірний період червня 2021 року підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з п. 5.9 додатку № 2 до договору встановлено, що остаточний розрахунок за надані послуги постачальник здійснює в розрахунковому місяці на підставі акта наданих послуг, отриманим від оператора системи до 14-го числа (включно) місяця, наступного за розрахунковим.
У  разі наявності у постачальника зауважень до акта наданих послуг (при наявності розбіжностей), наданого оператором системи, постачальник повідомляє про це оператора системи, а остаточний розрахунок за розподілену електричну енергію здійснюється постачальником до 14-го числа (включно) місяця, наступного за розрахунковим, у розмірі визначеному в наданому оператором системі акті наданих послуг, з подальшим коригуванням сплачених коштів після врегулювання розбіжностей (п. 5.10. додатку № 2 до договору).
У зв`язку з чим, навіть при наявності розбіжностей до акту наданих послуг у постачальника є обов`язок здійснити оплату до 14-го числа місяця, наступного за розрахунковим, а отже відповідач зобов`язаний був оплатити за послуги з розподілу електричної енергії  за червень 2021 року за актом від 30.06.2021 у строк до 14.07.2021 (включно).
Судом встановлено, що позивач свої зобов`язання за договором виконав належним чином, а саме: надав відповідачу послуги з розподілу електричної енергії за червень 2021 року на суму 672067,37 грн, однак, відповідач в порушення умов договору своїх зобов`язань не виконав, за послуги з розподілу електричної енергії за червень 2021 року не розрахувався, у зв`язку з чим, у відповідача утворилась заборгованість в розмірі 672067,37 грн. 
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача основної заборгованості за надані послуги з розподілу електричної енергії у червні 2021 року у розмірі 672067,37 грн є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 266271,61 грн, 3% річних у розмірі 130391,25 грн та пені у розмірі 142614,37 грн, колегія суддів виходить з наступного.
Судом встановлено, що у відзиві на позовну заяву відповідач визнав позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу електричної енергії за травень 2019 року в сумі 356362,11 грн та червень 2019 року в суму 1727522,14 грн, окрім того, суд дійшов висновку щодо правомірності стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу електричної енергії у червні 2021 року у розмірі 672067,37 грн.
Положеннями статті 611 ЦК України  та статті 230 ГК України унормовано, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч. 1 статті 549 ЦК України).
Згідно з п. 6.6. договору передбачено, що за внесення платежів, передбачених договором, з порушенням термінів, визначених порядком розрахунків, постачальник сплачує Оператору системи розподілу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на день прострочення, за кожний день прострочення платежу.
За розрахунком позивача сума пені становить 142614,37 грн.
Перевіривши розрахунок пені колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що він здійснений не вірно та здійснивши перерахунок судом встановлено, що розмір пені, який підлягає стягненню з відповідача становить 5155,59 грн.
Крім того, відповідно до ч. 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За розрахунком позивача сума інфляційних втрат становить 266271,61 грн та сума 3% річних становить 130391,25 грн.
Перевіривши розрахунок інфляційних втрат та 3% річних колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вони здійснені не вірно та здійснивши перерахунок судом встановлено, що розмір інфляційних втрат становить 266270,88 грн та 3% річних становить 129847,07 грн.

Водночас, під час розгляду справи у суді першої інстанції, а також апеляційної інстанції відповідач просив звільнити його від сплати пені, інфляційних нарахувань та 3% річних, або зменшити їх розмір.
Так, статтею 233 ГК України врегульовано право суду зменшити розмір штрафних санкцій.
У разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. 
При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. 
Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.
За положенням ч. 3 статті 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки порівняно з розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків. 
Встановивши відповідні обставини, суд вирішує питання стосовно можливості зменшення розміру заявленої до стягнення пені, що є правом суду, яке реалізується ним на власний розсуд.
Така правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 04.05.2018 у справі № 917/1068/17, від 22.01.2019 у справі № 908/868/18.
За відсутності у законі переліку виняткових обставин, що дозволяють зменшити розмір санкцій, господарський суд, оцінюючи надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.
Водночас, висновок суду щодо необхідності зменшення розміру пені, який підлягає стягненню з відповідача, повинен ґрунтуватися, також на загальних засадах цивільного законодавства, якими є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (п. 6 статті 3 ЦК України) та засадах господарського судочинства, визначених в статті 2 ГПК України.
Такий правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 27.03.2019 у справі № 912/1703/18, від 03.07.2019 у справі №917/791/18, від 22.10.2019 у справі №904/5830/18, від 13.01.2020 у справі №902/855/18, від 04.02.2020 у справі №918/116/19, від 29.09.2020 у справі №909/1240/19 (909/1076/19), від 24.12.2020 у справі №914/1888/19, від 26.01.2021 у справі №916/880/20, від 23.01.2021 у справі № 921/580/19, від 26.01.2021 у справі №916/880/20.
Відповідач просить звільнити його від сплати або зменшити розмір пені на підставі п. 6.7. договору, оскільки на думку останнього, він довів, що заборгованість утворилась саме з вини позивача - оператора системи.
Так, у відповідності до п. 6.7. договору встановлено, що постачальник не несе відповідальності перед оператором системи відповідно до вимог п. 6.6. цієї глави, якщо доведе, що порушення виникли з вини оператора системи або внаслідок обставин непереборної сили.
Разом з тим, колегія суддів критично оцінює зазначені посилання, адже порушення виконання грошових зобов`язань у даній справі виникли не з вини оператора системи, а саме відповідача. 
До того ж останнім не надано до суду будь-яких доказів які б свідчили, що порушення грошових зобов`язань сталися внаслідок  непереборної сили.
У зв`язку з чим, відсутні підстави для звільнення відповідача від сплати пені або зменшення її розміру за порушення виконання зобов`язання.

Суд апеляційної інстанції також не приймає доводи апелянта про можливість зменшення 3 % річних та інфляційних втрат.
Так, відповідно до ч. 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Інфляційні втрати (індекс споживчих цін) - це показник, який характеризує зміни загального рівня цін на товари і послуги, які купує населення для невиробничого споживання (постанова Верховного Суду від 26.06.2018 у справі №341/915/16-ц).
Верховний Суд неодноразово наголошував, що за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат та 3% річних на суму боргу входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах №703/2718/16-ц та №646/14523/15-ц, постанови Верховного Суду від 04.10.2019 у справі №915/880/18, від 26.09.2019 у справі №912/48/19, від 18.09.2019 у справі №908/1379/17 на які посилається скаржник).
Таким чином, вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції та 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу. Такі висновки викладено і у постанові Верховного Суду від 05.07.2019 у справі №905/600/18.
Визначені ч. 2 статті 625 ЦК України право стягнення інфляційних втрат і 3% річних є мінімальними гарантіями, які надають кредитору можливість захистити згадані вище інтереси; позбавлення кредитора можливості реалізувати це право порушуватиме баланс інтересів і сприятиме виникненню ситуацій, за яких боржник повертатиме кредитору грошові кошти, які, через інфляційні процеси, матимуть іншу цінність, порівняно з моментом, коли такі кошти були отримані (у тому числі у вигляді прострочення оплати відповідних товарів та послуг).
Посилання апелянта на правові висновки Великої Палати Верховного Суду викладені у постанові від 18.03.2020 у справі №902/417/18 є нерелевантними до даних правовідносин, оскільки у розглядуваній справі Велика Палата Верховного Суду зазначила, що виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.
Такого висновку Велика Палата Верховного Суду дійшла з урахуванням того, що у справі умовами договору сторони передбачили відповідальність за прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання у вигляді пені та штрафу, збільшили позовну давність за відповідними вимогами, а також п. 5.5 договору змінили розмір процентної ставки, передбаченої ч. 2 статті 625 ЦК України, і встановили її в розмірі сорока відсотків річних від несплаченої загальної вартості товару протягом 90 календарних днів з дати, коли товар повинен бути сплачений покупцем та дев`яносто шести відсотків річних від несплаченої ціни товару до дня повної оплати з дати закінчення дев`яноста календарних днів.
Велика Палата Верховного Суду зазначила, що з огляду на очевидну неспівмірність заявлених до стягнення сум санкцій у вигляді штрафу, пені і процентів річних, враховуючи, що не є справедливим, коли наслідки невиконання боржником зобов`язання вочевидь більш вигідні для кредитора, ніж належне виконання такого зобов`язання, Велика Палата Верховного Суду вважає справедливим, пропорційним і таким, що відповідатиме обставинам цієї справи, які мають юридичне значення, та наведеним вище критеріям, обмежити розмір санкцій сумами штрафу і пені, які вже присуджені до стягнення судами попередніх інстанцій, та відмовити у їх стягненні з цих підстав.
Колегія суддів наголошує, що у справі №902/417/18 зроблено загальний висновок про можливість суду за певних умов зменшити лише розмір процентів річних, нарахованих на підставі статті 625 ЦК України. При цьому, за висновком Суду підстави та обставини для такого зменшення процентів річних суд повинен встановлювати у кожному конкретному випадку. 
Однак, Велика Палата Верховного Суду не зазначала про можливість зменшення інфляційних втрат. 
Аналогічний правовий висновок зазначений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 23.11.2023 у справі № 917/991/22.
У даному випадку заявлений позивачем до стягнення розмір 3 % річних не є надмірним, а встановлений на рівні, що відповідає принципу справедливості, тобто розрахований за встановленою у статті 625 ЦК України ставкою, без порушення принципів розумності, справедливості та пропорційності при її нарахуванні, що виключає його зменшення.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для зменшення розміру інфляційних нарахувань та 3% річних.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі Проніна проти України (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.
Таким чином, доводи скаржника про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає. 
Враховуючи, що місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх фактичних обставин справи та дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а доводи апелянтів не є підставою для скасування рішення суду, ухваленого з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення Господарського суду Донецької області від 29.11.2023 у справі № 905/1791/21 слід залишити без змін.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, колегія суддів зазначає, що оскільки в задоволенні апеляційної скарги відмовлено, то судові витрати понесені апелянтом, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 ГПК України.
Керуючись статтями 13, 73, 74, 77, 86, 129, 240, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 284 ГПК України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» (вх.№ 13Д) залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Донецької області від 29.11.2023 у справі № 905/1791/21 залишити без змін.
          
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження постанови апеляційного господарського суду передбачені статтями 286-289 ГПК України.
У судовому засіданні апеляційної інстанції 27.02.2024 проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови складено та підписано 01.03.2024.

Головуючий суддя                                                                    І.А. Шутенко

Суддя                                                                                           Н.В. Гребенюк  

Суддя                                                                                           М.М. Слободін