ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2024 р. 	Справа № 520/21194/23	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,
Суддів: Русанової В.Б. ,  Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.09.2023, головуючий суддя І інстанції: Заічко О.В., м. Харків, повний текст складено 14.09.23  по справі № 520/21194/23
за позовом                ОСОБА_1  
до               Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області                       
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі – ГУ ПФУ в Харківській області, відповідач), у якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у припиненні виплати ОСОБА_1 пенсії в розмірі 89% грошового забезпечення, а виплаті пенсії в розмірі 70% грошового забезпечення після проведення її перерахунку відповідно до рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.11.2022 по справі № 520/5652/22 з 01.04.2019 та з 01.03.2023 після проведення її перерахунку, у зв`язку із індексацією пенсій відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» з 01.03.2023;
- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області, які полягають у не виплаті пенсії ОСОБА_1 пенсії з урахуванням індексації, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році" з 01.03.2023 протиправними;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області поновити виплату ОСОБА_1 пенсії в розмірі 89% грошового забезпечення без обмеження максимальним розміром після проведення її перерахунку відповідно до рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.11.2022 по справі №520/5652/22 з 01.04.2029, та в розмірі 89% грошового забезпечення без обмеження максимальним розміром з урахуванням індексації, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році " з 01.03.2023.
В обґрунтування позовних вимог послався на протиправність дій пенсійного органу щодо зменшення основного розміру пенсії позивача з 89% грошового забезпечення до 70% грошового забезпечення при її перерахунку з 01.04.2019 та з 01.03.2023, а також обмеження розміру пенсії максимальним розміром з 01.03.2023 після проведення її перерахунку, у зв`язку з індексацією на виконання постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» від 24.02.2023 № 168 (далі – Постанова № 168).
Зауважив, що питання протиправності зменшення позивачу основного розміру пенсії з 89% грошового забезпечення до 70% грошового забезпечення при її перерахунку, вже неодноразово було предметом розгляду, зокрема у справах № 520/13667/2020 та № 520/18100/2020, за результатами розгляду яких, Харківським окружним адміністративним судом приймались рішення від 13.11.2020 та від 15.01.2021 на користь ОСОБА_1 . Разом з цим, відповідач, не зважаючи на те, що судом неодноразово було визначено належну поведінку ГУ ПФУ в Харківській області при здійсненні перерахунку пенсії позивача, на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.11.2022 по справі № 520/5652/22 знов протиправно зменшив основний розмір пенсії позивача з 89% грошового забезпечення до 70% грошового забезпечення.
Крім того, наполягав на безпідставному застосуванні відповідачем положень ч. 7 ст. 43 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” від 01.01.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ), які рішенням Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016 у справі №1-38/2016 визнано неконституційними. 
З огляду на відсутність встановлених спеціальним законом обмежень пенсії позивача максимальним розміром і наразі, стверджує про неможливість застосування норм Постанови № 168 щодо проведення індексації лише в межах максимального розміру пенсій військовослужбовців, оскільки у даному випадку, фактично індексації пенсії позивача не відбувається, що порушує право останнього на отримання пенсії в розмірі, який обчислений відповідно до чинного законодавства.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.09.2023 у справі № 520/21194/23 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, код ЄДРПОУ 14099344) про визнання дії протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.
Позивач, не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.09.2023 у справі № 520/21194/23 та прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що позивачем було долучено до позовної заяви усі наявні у нього належні, допустимі, достовірні та достатні докази в обґрунтування викладених обставин та заявлених позовних вимог, які судом при прийнятті рішення по справі не враховано та зроблено помилковий висновок про відсутність порушеного права позивача.
Крім того, зауважив, що відповідно до положень ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, при цьому, якщо суд дійшов висновку, що йому не вистачає певних доказів для розгляду справи по суті, суд мав проявити активну роль та витребувати зазначені докази у відповідача по справі, чого судом першої інстанції зроблено не було, чим порушено принцип офіційного з`ясування всіх обставин справи та не встановлено правомірності вчинення відповідачем оскаржуваних дій.
У надісланому до суду апеляційної інстанції клопотанні, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повідомило, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі № 520/21603/21 пенсію позивача перераховано з 01.04.2019 на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення, без обмеження максимальним розміром, однак в подальшому, у зв`язку із проведенням перерахунків, у тому числі згідно змін в законодавстві, пенсія нараховується з урахуванням зафіксованого максимального розміру, але не нижче раніше призначеної пенсії.
В подальшому, на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі № 520/5652/22 пенсія позивача перераховано з 01.04.2019 на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення, однак, при проведенні перерахунку застосовано норму ч. 2 ст. 13 «Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції Закону № 1166 від 27.03.2014), відповідно до якої, максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення.
Також зазначив, що перерахунок пенсії позивача з 01.03.2023 здійснено відповідачем з урахуванням індексації, зазначеної у Постанові № 168, однак у межах максимального розміру, оскільки вищезазначеною постановою прямо передбачено застосування такого обмеження.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області, як отримувач пенсії за вислугу років, призначеної на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.1992 року у розмірі 89% грошового забезпечення, як особі яка звільнена з військової служби з 23.12.2006.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.07.2022  по справі № 520/21603/21 (у рішенні суду першої інстанції, що переглядається в апеляційному порядку, помилково вказано 30.11.2022 по справі № 520/5652/22), зокрема, визнано протиправними дії відповідача, які полягають у обмеженні пенсії максимальним розміром.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 30.11.2022 по справі №520/5652/22 зобов`язано відповідача здійснити перерахунок пенсії з 01.04.2019 на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення.
На виконання зазначених рішень здійснений перерахунок пенсії, однак розмір її був зменшений з 89% до 70% грошового забезпечення, та за твердженнями позивача, не здійснено перерахунок пенсії з 01.03.2023 з урахуванням індексації, встановленої Постановою № 168.
Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що оскільки матеріалами справи не підтверджено прийняття Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області рішення про відмову позивачу у перерахунку пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році" з 01.03.2023р., з врахуванням 89% від суми грошового забезпечення, а позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б доводили наявність порушеного права, відсутні підстави для його захисту в судовому порядку.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” (далі - Закон № 2262-ХІІ). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Відповідно до положень статті 13 Закону № 2262-ХІІ (в редакції від 14.06.2006) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення; б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба, служба в органах внутрішніх справ або служба в державній пожежній охороні (пункт "б" статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років - один процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); в) особам, зазначеним у пунктах "а" і "б" цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.
Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.
Перерахунок призначених відповідно до цього Закону пенсій визначений статтею 63 Закону № 2262-ХІІ.
Згідно з частинами 1, 2 та 4 статті 63 Закону № 2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України (редакція, чинна на час проведення перерахунку пенсії).
У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
За визначенням, наведеним у пунктах 2, 3 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 (далі по тексту – Порядок № 45), Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку. Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії. На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України (редакція, чинна на момент перерахунку пенсії позивача).
Відповідно до пункту 4 Порядку № 45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.
Пунктом 5 Порядку № 45 встановлено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.
Таким чином, відсотковий розмір при призначенні пенсії визначається статтею 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” на момент призначення пенсії, а розміри складових пенсії визначаються Кабінетом Міністрів України.
Як вбачається із наведених норм, такі складові пенсії, як і їх розміри, не є сталими і регулюються постановами Кабінету Міністрів України.
Разом з тим відсоткове співвідношення, встановлене статтею 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, вже призначеної пенсії до складових грошового забезпечення (окладу) є сталим, оскільки визначається на день призначення пенсії.
З наявного в матеріалах справи перерахунку пенсії за пенсійною справою № ФХ 117213-Міноборони колегією суддів встановлено, що на виконання рішення суду, Головним управління Пенсійного фонду України у Харківській області здійснено перерахунок пенсії позивачу з 01.04.2019, виходячи з 70 відсотків грошового забезпечення.
Разом з тим, розмір пенсії позивача за вислугу років, яку він отримував до здійснення перерахунку на виконання рішення суду від 30.11.2022 по справі № 520/5652/22, становив 89% грошового забезпечення, що не заперечується відповідачем.
Згідно зі статтею 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Прикінцевими Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" № 3668-VІ від 08.07.2011, який набрав чинності з 01.10.2011 (далі - Закон № 3668-VІ), внесено зміни до статті 13 Закону № 2262-ХІІ, зокрема, змінено у відсотках розмір грошового забезпечення.
Відповідно до частини 2 статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” у редакції Закону № 3668-VІ, максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).
Законом України “Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні” № 1166-VII від 27 березня 2014 року, який набрав чинності з 01.04.2014 (далі – Закон № 1166-VII), внесено зміни до ч.2 ст.13 Закону № 2262-ХІІ, відповідно до яких максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).
Так, пунктом 23 Закону № 1166-VII у частині другій статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" цифри "80" замінено цифрами "70".
Таким чином, Законами № 3668-VІ та № 1166-VII внесено зміни до статті 13 Закону № 2262-ХІІ, зокрема, змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом, у разі реалізації ними такого права.
Отже, на момент проведення перерахунку пенсії було встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення.
Разом з тим, цей показник, з огляду на законодавчо закріплений принцип незворотності нормативно-правових актів у часі, в силу прямих приписів статті 58 Конституції України, повинен застосовуватися лише при призначенні нових пенсій, а не перерахунку раніше призначених.
Колегія суддів зауважує, що в силу п. 2 Прикінцевих положень Закону № 1166-VII норми пункту 23 цього Закону набрали чинності з 01.04.2014, тобто, вже після того, як позивачу було призначено пенсію (23.12.2006), а тому обмеження у 70% грошового забезпечення, передбачене п. 23 Закону № 1166-VII, не застосовується до спірних відносин щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 .
Враховуючи, що процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення, а порядок перерахунку призначених пенсій військовослужбовців врегульований нормами статті 63 Закону № 2262-ХІІ, яка змін не зазнавала, застосування статті 13 Закону № 2262-ХІІ, яка регулює призначення пенсій, в редакції Законів № 3668-VІ та № 1166-VII, при перерахунку пенсії позивача, виходячи з 70 відсотків грошового забезпечення, є протиправним.
Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16.10.2019 у зразковій справі № 240/5401/18.
Відповідно до ч. 3 ст. 291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у здійсненні на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.11.2022 по справі № 520/5652/22 перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019, виходячи з 70 відсотків грошового забезпечення, замість 89% грошового забезпечення.
Щодо позовних вимог в частині виплати пенсії позивачу після її перерахунку з 01.03.2023 з урахуванням індексації, згідно Постанови № 168, без обмеження максимальним розміром, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбаченим законом.
Згідно зі ст. 64 Закону № 2262-ХІІ у разі якщо пенсії, призначені військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, та членам їх сімей у попередньому календарному році та до дати індексації пенсії включно у році, в якому проводиться індексація пенсій, не перераховувалися відповідно до частини четвертої статті 63 цього Закону, для забезпечення їх індексації проводиться перерахунок пенсій у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Сума індексації враховується під час подальшого перерахунку пенсії відповідно до статті 63 цього Закону.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених   Конституцією України   гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені в Законі України від 3 липня 1991 року № 1282-XII "Про індексацію грошових доходів населення" (далі – Закон № 1282-XII).
Згідно зі ст. 1 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення трудових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії, стипендії, оплата праці (грошове забезпечення).
Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Відповідно до ч. 5 ст. 2 Закону № 1282-XII індексація пенсій проводиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до абзаців другого і третього частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 “Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році” установлено, що з 1 березня 2023 року перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року № 124 Питання проведення індексації пенсій у 2019 році, проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,197.
Пунктом 2 Постанови № 168 установлено, що з 1 березня 2023 року розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) з урахуванням розміру підвищення пенсій відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 р. №118 “Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році” військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2022 включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї постанови, з урахуванням положень, передбачених пунктом 10 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.
З наведеного слідує, що пенсії, призначені до 31.12.2022 відповідно до Закону № 2262-ХІІ, з 01.03.2023 підлягають індексації в порядку, передбаченому Постановою № 168 відповідно. При цьому, вищевказані норми (п. 2 Постанови № 168) є бланкетними, оскільки відсилають до іншого закону, яким врегульовано питання щодо максимального розміру пенсій, призначених за Законом № 2262-ХІІ.
З наявних в матеріалах справи протоколів перерахунку пенсії позивача колегією суддів встановлено, що відповідачем на виконання рішення суду проведено перерахунок пенсії позивача з нарахуванням індексації основного розміру пенсії, що підтверджується протоколом перерахунку пенсії № ФХ 117213, однак підсумок пенсії (з надбавками) станом на 01.03.2022 з 25672,82 грн зменшено до 24853,03 грн за рахунок застосування максимального розміру пенсії, визначеного Законом № 2262-ХІІ в редакції Закону України від 08.07.2011 № 3668-VI.
Колегія суддів зауважує, що після проведення пенсійним органом перерахунку на виконання судового рішення індексація хоча і була нарахована відповідно до Постанови № 168, її виплата у зв`язку з обмеженням пенсії максимальним розміром ОСОБА_1 не здійснена.
В обґрунтування правомірності таких дій відповідач посилається на п. 2 Постанови № 168, який передбачає проведення індексації у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом, та стверджує, що позивачу здійснено перерахунок та індексацію пенсії з 01 березня 2023 року з дотриманням норм чинного законодавства у межах максимального розміру пенсії.
Однак, колегія суддів вважає неприйнятними такі висновки, з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 43 Закону № 2262-XII   (в редакції   Закону України від 08.07.2011 № 3668-VI, який набрав чинності 01.10.2011), максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Згідно з ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3668-VI якщо внаслідок прийняття цього Закону розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.
Пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим     Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.
Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016   визнано такими, що не відповідають   Конституції України   (є неконституційними), положення частини 7   статті 43 Закону № 2262-XII, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 грн.
Згідно з пунктом 2 резолютивної частини вказаного рішення № 7-рп/2016 положення ч. 7 ст. 43 Закону № 2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня   ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Таким чином, ч. 7 ст. 43 Закону № 2262-XII, якою було передбачено обмеження пенсій максимальним розміром, втратила чинність з дня ухвалення   рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016.
Однак, Законом України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України” від 06.12.2016 № 1774-VIII (далі за текстом - Закон № 1774-VIII), який набрав чинності 01.01.2017 внесено зміни до   Закону № 2262-XII, а саме в частині сьомій статті 43 слова і цифри "у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року" замінено словами і цифрами "по 31 грудня 2017 року", незважаючи на те, що частина 7 статті 43 Закону № 2262-XII, якою було передбачено обмеження пенсій максимальним розміром, втратила чинність з часу проголошення рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016.
Буквальне розуміння змін, внесених   Законом № 1774-VIII, з урахуванням   Рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016, дозволяє стверджувати, що у Законі № 2262-XII   відсутня частина 7 статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими.
Відповідно до статті 1-1 Закону № 2262-XII зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Таким чином, оскільки внесені Законом № 1774-VIII до ч. 7 ст. 43 Закону № 2262-XII, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), є повторним запровадженням регулювання, яке Конституційний Суд визнав неконституційним, такі зміни самі по собі не створюють підстав для обмеження максимального розміру пенсії.
Аналогічна правова позиція, викладена Верховним Судом у постановах від 17.05.2021 у справі № 343/870/17, від 10.09.2021 у справі № 300/633/19, від 24.09.2021 у справі № 370/2610/17 та від 16.12.2021 у справі № 400/2085/19.
Рішенням Конституційного Суду України від 12.10.2022 року № 7-р(ІІ)/2022 по справі № 3-102/2021 (231/21, 415/21) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), приписи статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 року № 3668-VI зі змінами, що поширюють свою дію на Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ, в тім, що вони не забезпечують соціальних гарантій високого рівня, які випливають зі спеціального юридичного статусу громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року.
Конституційним Судом України визначено, що приписи статті 2 Закону № 3668-VI зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність через шість місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Таким чином, ані стаття 2 Закону № 3668-VI, яка визнана неконституційною та втратила чинність 12.04.2023, ані стаття  частина сьома статті 43 Закону № 2262-XII, станом на дату виникнення спірних правовідносин не передбачають обмеження максимальним розміром пенсій військовослужбовців.
Колегія суддів зазначає, що оскільки обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовця не передбачено жодним нормативно-правовим актом, положення Постанови № 168, яким визначено, що пенсії підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї постанови, з урахуванням положень, передбачених пунктом 10 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом, не можуть бути застосовані до позивача. 
Враховуючи, що на дату виникнення у позивача права на отримання індексації відповідно до п. 2 Постанови № 168 (березень 2023 року), розмір нарахованої позивачу пенсії внаслідок перерахунку відповідачем було обмежено максимальним розміром, в той час як ст.43 Закону № 2262-XII не містила положень, за якими максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, дії відповідача щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром, слід визнати такими, що не ґрунтуються на законі, тобто протиправними.
Отже, позовні вимоги в частині визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області, які полягають у обмеженні максимального розміру пенсії ОСОБА_1 після її перерахунку з 01.03.2023 за рахунок невиплати нарахованої індексації у відповідності до Постанови № 168, підлягають задоволенню.
Відповідно до частин першої та другої статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Згідно з положеннями статті 9 Конституції України та статтями 17, частиною п`ятою статті 19 Закону України від 23.02.2006 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.
Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у справі "Кечко проти України" (рішення від 08.11.2005) в межах свободи дій держави визначати які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними.
Європейський суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовнійший спосіб (див. рішення у справах "Беєлер проти Італії" [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява 33202/96, п. 120, ECHR 2000, "Онер`їлдіз проти Туреччини" [ВП] (Oneryэldэz v. Turkey [GC]), заява 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), заява 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Також, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява 55555/08, п. 74, від 20.05.2010, і "Тошкуце та інші проти Румунії" (Toscuta and Others v. Romania), заява 36900/03, п. 37, від 25.11.2008) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах.
У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.
При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.
Враховуючи, що під час апеляційного перегляду справи судом апеляційної інстанції встановлено протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у виплаті пенсії ОСОБА_1 після проведення її перерахунку з 01.04.2019 на виконання рішення суду, виходячи з 70% грошового забезпечення, замість 89%, та безпідставному обмеженні відповідачем пенсії позивача максимальним розміром за рахунок невиплати нарахованої індексації, колегія суддів вважає, що ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019, виходячи з 89% грошового забезпечення, з виплатою індексації з 01.03.2023 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 24 лютого 2023 року "Про індексацію пенсійних та страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році" без обмеження граничним (максимальним) розміром та з урахуванням виплачених сум.
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Зазначеним вимогам процесуального закону рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.09.2023 по справі № 520/21194/23 не відповідає, оскільки приймаючи рішення суд взагалі не з`ясував обставини у справі, не дослідив наявні у матеріалах справи докази, та, як наслідок, не правильно застосовував норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.09.2023 по справі № 520/21194/23 підлягає скасуванню з прийняттям постанови про задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
За приписами ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до наявної в матеріалах справи платіжної інструкції про сплату судового збору від 06.08.2023 № 0.0.3132720630.1 позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2576.64 грн.
Згідно з наявною в матеріалах справи платіжною інструкцією від 05.10.2023 №0.0.3233714333.1 позивачем сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3864 грн 96 коп.
Враховуючи, що за результатами апеляційного перегляду справи колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі, слід  стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачений ним судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2576 (дві тисячі п`ятсот сімдесят шість) грн 64 коп., та за подання апеляційної скарги у сумі 3864 (три тисячі вісімсот шістдесят чотири) грн 96 коп.
Керуючись ст.139, ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 14.09.2023 по справі № 520/21194/23 - скасувати.
Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області, які полягають у здійсненні на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.11.2022 по справі № 520/5652/22 перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019, виходячи з 70 відсотків грошового забезпечення, замість 89% грошового забезпечення.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області, які полягають у обмеженні максимального розміру пенсії ОСОБА_1 після її перерахунку з 01.03.2023 за рахунок невиплати нарахованої індексації відповідно до постанови Кабінету Міністрів № 168 від 24.02.2023 року «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, ЄДРПОУ 14099344) здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з 01.04.2019, виходячи із 89% грошового забезпечення, з виплатою індексації з 01.03.2023 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 24 лютого 2023 року "Про індексацію пенсійних та страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році" без обмеження граничним (максимальним) розміром та з урахуванням виплачених сум.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, ЄДРПОУ 14099344) на користь ОСОБА_1  ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2576 (дві тисячі п`ятсот сімдесят шість) грн 64 коп., та за подання апеляційної скарги у сумі 3864 (три тисячі вісімсот шістдесят чотири) грн 96 коп.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Т.С. Перцова 	
Судді	   	В.Б. Русанова    С.П. Жигилій