Справа № 753/18992/23                                                                           Суддя в суді першої інст. - Мицик Ю.С.
Провадження № 33/824/167/2024                                                        Суддя-доповідач - Полосенко В.С.

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 	
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
15 січня 2024  року                                                                        м. Київ
 
         Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Полосенко В.С., 
за участю:
         особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , 
         захисника - Кучерука М.В., 
 розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 04 грудня 2023 року, якою
         ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,          
         визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, -
 
В С Т А Н О В И В: 
         Відповідно до постанови судді, 08.10.2023 о 23 год. 55 хв. водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Suzuki New SX4», д.н.з. НОМЕР_1 по просп. Миколи Бажана, 1 Г у місті Києві з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовилась, що зафіксовано технічними засобами відеозапису - нагрудною камерою співробітників Національної поліції, які у зв`язку з цим оформили протокол про адміністративне правопорушення. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 2.5 Правила дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
         Постановою Дарницького районного суду м. Києва  від 04 грудня 2023 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Не погоджуючись із зазначеною постановою, захисник Соколовський В.Л. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Мотивуючи такі вимоги вказує, що суд першої інстанції бепідставно взяв до уваги як доказ відеозапис з нагрудної камери поліцейського, оскільки він не відповідає вимогам Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і засобів, затвердженої Наказом МВС України № 1025 від 18.12.2018, а тому є сумнівним і не може бути врахований судом. Вказаний відеозапис не спростовує тверджень ОСОБА_1 про те, що транспортним засобом керувала не вона, а інший водій - ОСОБА_2 .
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та її захисника на підтримку вимог та доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи із наступного.
За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Перевіркою постанови суду першої інстанції на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржувана постанова є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а висновки суду першої інстанції про порушення  ОСОБА_1 вимог п.2.5. ПДР України, за що передбачено відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в  матеріалах провадження доказами, а саме:
          -  даними протоколу про адміністративне правопорушення від 08.10.2023 серії ААД № 521631 (а.с. 1);
         - направленням ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану сп`яніння від 08.10.2023 року (а.с. 2);
         - поясненнями свідка ОСОБА_3 від 08.10.2023 про те, що з метою перевірки документів на блокпосту  було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , в ході спілкування з якою виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим було викликано патрульну поліцію (а.с. 3);
         - розпискою про залишення на зберігання транспортного засобу (а.с 4);
         - відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини (а.с.7).
         Зазначені докази, відповідають критеріям належності та допустимості, та у своїй сукупності достатні для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведеність  винуватості ОСОБА_1  у порушенні нею вимог п.2.5. ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
         Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керувала транспортним засобом, а за кермом перебував інший водій - драйвер, були належним чином перевірені судом першої інстанції, та мотиви, за яких місцевий суд відкинув ці доводи сторони захисту є повністю обгрунтованими, вмотивованими, та такими що підтверджуються матеріалами справи.
         В ході апеляційного перегляду справи не було встановлено достатніх доказів, які б підтверджували, що транспортним засобом керувала не ОСОБА_1 , а "драйвер" ОСОБА_4 ,  оскільки наявними в матеріалах справи належними та допустимими доказами встановлено факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 .
         Посилання апеляційної скарги на недопустимість як доказу відеозапису з нагрудної камери поліцейського, є безпідставними.
         Таким чином,  вважаю, що  висновки суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 п. 2.5. ПДР України, не спростовуються доводами апеляційної скарги.
Достатніх доводів і належних доказів, які б спростовували правильність висновків судді щодо визнання винним та накладення на ОСОБА_1   адміністративного стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП апеляційна скарга не містить.
 Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для закриття провадження по справі, в зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення,  а постанову судді Дарницького районного суду м. Києва  від 04 грудня 2023 рокущодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.   
 
Суддя                                                                                                      В.С. Полосенко