П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/4714/23 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Фелонюк Д.Л. 
Суддя-доповідач -  Смілянець Е. С.   
24 січня 2024 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Смілянця Е. С. 
суддів:  Драчук Т. О.  Полотнянка Ю.П. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 вересня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
в березні 2023 року, позивач ОСОБА_1 звернувся в Хмельницький окружний адміністративний суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо:
- визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо не зарахування позивачу до стажу роботи у подвійному розмірі періоду роботи лікарем-анестезіологом-реаніматологом з 06.10.1986 по 03.01.2002 у Хмельницькій обласній стоматологічній поліклініці;
- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати позивачу до стажу роботи у подвійному розмірі періоду роботи лікарем-анестезіологом-реаніматологом у Хмельницькій обласній стоматологічній поліклініці з 06.10.1986 по 03.01.2002 з дати призначення пенсії.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 вересня 2023 року адміністративний позов задоволено.
Судове рішення мотивоване тим, що до стажу роботи у подвійному розмірі за нормами статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" зараховуються періоди роботи: у реанімаційних відділеннях; після перейменування відділень реанімацій, відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України від 08.10.1997 №303: у відділеннях анестезіології та інтенсивної терапії; групах анестезіології та інтенсивної терапії; відділеннях інтенсивної терапії, при цьому  стаж роботи позивача у спірний період на посаді лікаря-анестезіолога-реаніматолога підтверджується записами у трудовій книжці позивача, що дає право останньому на зарахування стажу роботи з 06.10.1986 по 03.01.2002 у подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.
Аргументами на підтвердження вимог апеляційної скарги зазначає, що суд І інстанції дійшов до безпідставного висновку щодо наявності підстав для врахування до страхового стажу позивача зазначеного періоду роботи в подвійному розмірі, враховуючи відсутність документів, які б підтверджували факт роботи позивача з 06.10.1986 по 03.01.2002 у вищезазначених структурних підрозділах охорони здоров`я. Таким чином відповідач вважає, що розрахунок пенсії відповідає чинному законодавству та підстав для проведення її перерахунку не має.
Позивач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог ч.4 ст.304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Виходячи з приписів ст.ст. 311, 263 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.
Надаючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції колегія суддів виходить з наступного.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується,  що   ОСОБА_1 перебуває на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, як особа з інвалідністю II групи від загального захворювання, та з 24.12.2003 отримував пенсію по інвалідності, обраховану відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі-Закону).
З 20.03.2013 відповідно до норм ст. 45 Закону, на підставі заяви від 20.03.2013, пенсію ОСОБА_1 перераховано з пенсії по інвалідності на пенсію за віком
Згідно з записами трудової книжки позивача:
- з 06.10.1986 позивач переведений на посаду лікаря-анестезіолога-реаніматолога Хмельницької обласної стоматполіклініки;
- з 03.01.2002 позивач переведений на 0,5 ставки посади лікаря-анестезіолога-реаніматолога;
- 27.09.2004 назва закладу змінена на КЗ "Хмельницька облстоматполіклініка";
- 09.10.2019 КЗ "Хмельницька облстоматполіклініка" реоргіназована у комунальне некомерційне підприємство "Хмельницька обласна стоматологічна поліклініка";
- 01.09.2021 позивач переведений на 0,5 ставки посади лікаря-стоматолога-хірурга;
- 30.11.2021 позивач звільнений з займаної посади у зв`язку із скороченням штату.
Відповідно до довідки Комунального закладу охорони здоров`я "Хмельницька обласна стоматологічна поліклініка" лікар анестезіолог-реаніматолог ОСОБА_1 дійсно працював у складі анестезіологічної групи хірургічного відділення Хмельницької обласної стоматологічної поліклініки з 10.06.1986 по 03.01.2002.
02.11.2022 позивач звернувся до головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з запитом на публічну інформацію щодо пенсійного забезпечення та надання копії пенсійної справи.
Листом № 2200-0202-8/71180 від 08.11.2022 року головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області ОСОБА_1 надано інформацію щодо порядку призначення пенсії за віком та розрахунку призначеної йому пенсії.
Пенсію позивачу обчислено з урахуванням страхового стажу 50 років 9 місяців 17 днів (враховано по 30.11.2021).
Позивач 29.11.2022 звернувся до відповідача з заявою, в якій просив зарахувати період роботи до страхового стажу у подвійному розмірі.
Листом №9486-8960/К-03/8-2200/22 від 12.12.2022 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило позивача про відсутність підстав для врахування до страхового стажу періоду роботи з 06.10.1986 по 03.01.2002, оскільки відсутні документи, які б підтверджували факт роботи в спірний період у анестезіологічних, реанімаційно-анестезіологічних відділеннях (групах, палатах) та відділеннях детоксикації, з огляду на те, що анестезіологічна група створена та введена в штатний розклад лише 21.03.2006.
Позивач, вважаючи порушеними його права, звернувся з позовом до суду.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Право на пенсію в Україні підпадає під сферу дії статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, оскільки за чинним законодавством України особа має обґрунтоване право на отримання виплат в рамках системи пенсійного забезпечення в Україні та якщо відповідні умови дотримано, органи влади не можуть відмовити в отриманні пенсії доти, доки право на пенсію передбачено чинним законодавством України.
Таким чином, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунок і виплата пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV, який набрав чинності з 01.01.2004 року (надалі – Закон №1058- IV).
Відповідно до ч.4 ст.24 Закону №1058- IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відповідно до ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.
Наказом Міністерства охорони здоров`я України №303 від 08.10.1997 року проведено реорганізацію анестезіологічної служби у складі лікувально-профілактичних закладів охорони здоров`я. Замість відділень (груп) анестезіології реанімації та відділень реанімації і інтенсивної терапії були створені анестезіологічні відділення або відділення анестезіології, анестезіологічні відділення з ліжками (палатами) для інтенсивної терапії, анестезіологічні групи, відділення інтенсивної терапії, вузькоспеціалізовані відділення інтенсивної терапії.
Згідно роз`яснення, наданого Міністерством охорони здоров`я і Міністерства праці та соціальної політики України у листах від 28.05.2002 року №10.02.11/450 та від 21.06.2002 року №02-886з-08, період роботи працівників у відділеннях анестезіології та інтенсивної терапії зараховуються до стажу у подвійному розмірі, як це передбачено ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
З урахуванням наведеного, апеляційним судом з`ясовано, що до стажу роботи у подвійному розмірі за нормами статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» зараховуються періоди роботи: у реанімаційних відділеннях; після перейменування відділень реанімацій, у відділеннях анестезіології та інтенсивної терапії; групах анестезіології та інтенсивної терапії; відділеннях інтенсивної терапії.
Аналогічний правовий висновок наведено Верховним Судом у постановах від 27.02.2020 року у справі №462/1713/17, від 11.12.2018 року у справі №310/385/17 (2-а/310/47/17), від 23.01.2019 року у справі №485/103/17, та від 04.12.2019 року у справі №689/872/17 тощо.
Згідно із статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно з положеннями Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Пунктом 20 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, передбачено, що уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу, приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років.
Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що надання додаткових довідок необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки, як такої, або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Як встановлено з матеріалів справи та зазначено вище, до страхового стажу в подвійному розмірі не враховано періоди роботи:
з 06.10.1986 року по 03.01.2002 року лікарем-анастезіологом-реаніматологом Хмельницької обласної стоматполіклініки. Отже, вказаний період є спірним.
При цьму, записами в трудовій книжці позивача факт роботи лікарем-анастезіологом-реаніматологом підтверджується та є належним доказом.
Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що записи у трудовій книжці позивача виконані чітко, зрозуміло, та в повному обсязі містять інформацію про періоди роботи та займану посаду, реквізити відповідних наказів, на підставі яких вони внесені.
Відповідач не надав жодних зауважень щодо заповнення трудової книжки позивача.
Крім того, на підтвердження роботи саме у складі анастезіолочної групи хірургічного відділення Хмельницької обласної стоматологічної поліклініки позивачем надано довідку Комунального закладу охорони здоров`я "Хмельницька обласна стоматологічна поліклініка" про те, що лікар анестезіолог-реаніматолог ОСОБА_1 дійсно працював у складі анестезіологічної групи хірургічного відділення Хмельницької обласної стоматологічної поліклініки з 10.06.1986 по 03.01.2002, чим спростовуються доводи відповідача про те, що анестезіологічна група створена та введена в штатний розклад лише 21.03.2006 та, як наслідок, відсутні документи, які б підтверджували факт роботи позивач в оскаржений період у закладах, визначених статтею 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
Отже, стаж роботи ОСОБА_1  у період з 10.06.1986 по 03.01.2002 на посадах лікарем-анастезіологом-реаніматологом Хмельницької обласної стоматполіклініки підтверджується записами трудової книжки та додатково довідкою Хмельницької обласної стоматполіклініки.
Крім того, Пунктом 20 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, передбачено, що уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу, приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років.
Тобто, надання додаткових довідок необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки, як такої, або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення, при цьому  у спірних правовідносинах таки випадки місця не мають,
Вищезазначене у повному обсязі спростовує доводи скаржника стосовно неможливості зарахування до страхового стажу в подвійному розмірі спірних періодів роботи ОСОБА_1 .
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 вересня 2023 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України. 

Головуючий	 	 	Смілянець Е. С.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Драчук Т. О.    Полотнянко Ю.П.