Ухвала
    
04 січня 2024 року
м. Київ
 
справа № 530/712/23
провадження № 61-282ск24
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Крата В. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 19 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Зіньківської міської ради в особі міського голови Максименка Сергія Миколайовича, третя особа - приватний нотаріус Глушенко Вячеслав Васильович, про встановлення факту,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Зіньківської міської ради в особі міського голови Максименка С. М., третя особа - приватний нотаріус Глушенко В. В., про встановлення факту.
 
Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 26 червня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено. Встановлено факт того, що ОСОБА_1 станом на 20 січня 2023 року мав власні кошти, які належать йому особисто, в сумі 39 585,00 євро в перерахунку на національну валюту по курсу НБУ на день подання позову складає 1 591 317,00 грн.
 
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 , яка не брала участі у справі, оскаржила його в апеляційному порядку.
 
Оскарженою ухвалою Полтавського апеляційного суду від 19 грудня 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про допущення до участі у справі як його представника за довіреністю ОСОБА_3 відмовлено.
 
29 грудня 2023 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 19 грудня 2023 року, у якій просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та направити справу для подальшого розгляду.
 
Ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу. Скарги на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду першої інстанції чи постанови суду апеляційної інстанції, включаються до касаційної скарги на відповідне рішення чи постанову. У разі подання касаційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення чи постанови суду, суд повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу (частини перша та друга статті 406 ЦПК України).
 
У пунктах 2 та 3 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
 
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).
 
Тлумачення пунктів 2, 3 частини першої статті 389 ЦПК України та частини першої та другої статті 406 ЦПК України свідчить, що оскаржена ухвала Полтавського апеляційного суду від 19 грудня 2023 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про допущення до участі у справі як його представника за довіреністю ОСОБА_3 не підлягає оскарженню окремо від рішення чи постанови суду.
 
На підставі викладеного, згідно частини другої статті 406 ЦПК України, касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 19 грудня 2023 року підлягає поверненню, у зв`язку з тим, що не підлягає оскарженню окремо від рішення чи постанови суду.
 
Керуючись статтями 260, 389, 406 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 19 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Зіньківської міської ради в особі міського голови Максименка Сергія Миколайовича, третя особа - приватний нотаріус Глушенко Вячеслав Васильович, про встановлення факту повернути.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

 
Суддя                                                                                                             В. І. Крат