Номер провадження: 22-ц/813/2538/24 
Справа № 496/5423/22
Головуючий у першій інстанції Портна О.П.
Доповідач Таварткіладзе О. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2024 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді: Таварткіладзе О.М.,
суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,
розглянувши у передбаченому ст. 369 ЦПК України порядку апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 29 серпня 2023 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

                                        В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.
Позов мотивований тим, що ОСОБА_2 є сином ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час позивач є студентом І-го курсу денної форми здобуття вищої освіти Інституту електромеханіки Національного університету «Одеська політехніка». Зарахований за наказом № 775-с від 05.09.2022 року за кошти державного бюджету з 07 жовтня 2022 року до 01 серпня 2026 року. Позивач зазначає, що йому допомагає лише мати. Відповідач на утримання позивача матеріальної допомоги не надає. Позивач не в змозі самостійно утримувати себе, йому необхідні кошти на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, підручники тощо. На момент подання позовної заяви позивачу не відомо про інші зобов`язання відповідача по аліментам. Досудове врегулювання вказаного спору з відповідачем вирішити не вдалося, що й зумовило необхідність звернутися до суду. 
Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 29 серпня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення заяви до суду, а саме з 09 листопада 2022 року і до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною 23 років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції,  ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Біляївського районного суду Одеської області від 29 серпня 2023 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення ухвалено при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права.
Апелянт вказує, що суд першої інстанції не звернув уваги на відсутність у позивача доказової бази в обґрунтування заявлених вимог, зокрема позивачем не надано жодного розрахунку на підтвердження обґрунтованої необхідності для стягнення заявленого розміру аліментів та не надано доказів наявності у відповідача фінансової спроможності сплачувати аліменти на повнолітню дитину. При цьому районний суд не врахував, що на утриманні відповідача перебуває непрацездатна матір-пенсіонерка – ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 20.10.2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 29 серпня 2023 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.
Копію ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі, з пропозицією надати відзив протягом встановленого строку, та копію апеляційної скарги було надіслано учасникам справи.
Відзив на апеляційну скаргу від позивача ОСОБА_2 не надходив. 
Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (їх виклик). У такому випадку судове засідання не проводиться.
Пунктом 1 ч. 4, п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України передбачено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ.
Малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно п. 1 ч. 1, ч. ч. 2, 4 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.
У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
В порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднанні з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1 – 5 цієї частини. 
Дана справа, що стосується розгляду спору про стягнення аліментів, є малозначною, тому вона підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Згідно зі ст. 369 ЦПК України справу розглянуто апеляційним судом без виклику її учасників. 
Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає. 
Відповідно до ч.1 - 3 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Ухвалюючи оскаржуване судове рішення про задоволення позовних вимог та стягуючи з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення заяви до суду, а саме з 09 листопада 2022 року і до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною 23 років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , суд першої інстанції виходив з його обґрунтованості та доведеності.
Апеляційний суд повністю погоджується з такими висновками районного суду. 
Судом встановлено наступне:
-  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є сином ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Дачненською сільською Радою Біляївського району Одеської області 05 квітня 2004 року, актовий запис № 17 (а.с. 07);
- ОСОБА_2 , будучи повнолітньою особою, який не досяг віку 23 років, на теперішній час є студентом 1-го курсу денної форми здобуття вищої освіти Інституту електромеханіки та електротехніки, Національного університету «Одеська політехніка», зарахований за наказом № 775-с від 05.09.2022 року, за кошти державного бюджету, з 07.10.2022 року. Закінчення навчання планується 01.08.2026 року, що підтверджується довідкою № 50-0019 від 21.09.2022 року. (а.с. 08);
- згідно з копією довідки про доходи ОСОБА_1 , виданої ТОВ «Інфоксводоканал» вбачається, що заробітна плата за грудень 2022 року складала 26067,09 гривень, в тому числі з у рахуванням податку з доходів фізичних осіб – 4692,08 гривень та військовий збір – 391,01 гривня; заробітна плата за січень 2023 року складала 31282,21 гривні, в тому числі з урахуванням податку з доходів фізичних осіб – 5630,80 гривень та військовий збір – 469,23 гривень. Загальна сума доходу за період з 01.12.2022 року по 31.01.2023 року без урахування аліментів становить 57349,30 гривень (а.с. 33);
- батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Кам`янською сільською радою Арцизького району Одеської області 11.08.1971 року, а/з № 63 (а.с. 34);
- згідно з копією паспорта громадянина України НОМЕР_3 , виданого Арцизьким РВ УМВС України в Одеській області 04.09.2000 року, вбачається що ОСОБА_3 – ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 35);
- згідно з копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_4 (бланк серії НОМЕР_5 ), виданого Пенсійним фондом України 08.03.2023 року, ОСОБА_3 , отримує пенсію за віком (а.с. 61). Відомості про розмір пенсіє відсутні;
- відповідно до копії виписки із медичної карти амбулаторного хворого, виданої КНП Усатівської сільської ради «Усатівський центр первинної медико-санітарної допомоги» за підписом т.в.о. зав. амб. с. Дачне ОСОБА_5 , мати позивача ОСОБА_6 працює в санаторії «Салют» на посаді молодшої медичної сестри, має гіпертонічну хворобу ІІ, ст..3, ризик 3, знаходиться на Д обліку з 2012 року та постійно приймає підтримуючу терапію (а.с. 77);
- згідно з копією довідки про доходи ОСОБА_6 (мати позивача), виданої Спеціалізованим Одеським санаторієм «Салют», вбачається, що нарахований дохід ОСОБА_6 за період з жовтня 2022 року по березень 2023 року складає 25039,50 гривень (а.с. 79);
- згідно з копією довідки про доходи ОСОБА_6 , виданої Спеціалізованим Одеським санаторієм «Салют», вбачається, що нарахований дохід ОСОБА_6 за період з січня 2023 року по березень 2023 року складає 00,00 гривень (а.с. 78);
- згідно аптечних чеків, зокрема від 08.04.2023 на суму 16,20 грн, від 07.04.2023 року на суму 162,14 грн, від 08.04.2023 року на суму 87,70 грн, загальна сума витрат за квітень 2023 року на медичні препарати ОСОБА_6 складає 266,04 грн; за червень 2023 року відповідно чеку від 08.06.2023 року – 63,20 грн; за липень 2023 року відповідно чеку від 17.07.2023 року – 178 грн.(а.с.80-84).
Колегія суддів виходить з наступного.
Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).
Статтею 199 Сімейного кодексу України (далі - далі СК України) установлено, що, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 182 СК України (в редакції, чинній на час вирішення справи судом) при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання.
Так, пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" N 3 від 15 травня 2006 року роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.
При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.
Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
У справі, яка переглядається, вбачається, що ОСОБА_2 , який є сином ОСОБА_1 на день звернення до суду не досяг 23 років, продовжував навчання, не працював, не є одруженим. Навчання на денній формі позбавляє ОСОБА_2 можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з чим він потребує матеріальної допомоги.
Також у відповідача ОСОБА_1 є мати ОСОБА_3 1939 року народження, яка досягла пенсійного віку.
Інформації про розмір пенсії за віком ОСОБА_3 відповідач не надав.
Мати позивача ОСОБА_6 працює в Спеціалізованому Одеському санаторії «Салют» на посаді молодшої медичної сестри з середнім окладом за жовтень – грудень 2022 року включно після вирахування податку та військового збору - 6 635 грн. 46 коп. (19 906,40:3) щомісячно.
При цьому  ОСОБА_6  перебуває на «Д» обліку з 2012 року з діагнозом: гіпертонічна хвороба II, ст. 3, ризик 3, та на постійній основі приймає підтримуючу терапію - ліпразід 10 мг., бісопролол 5 мг., кардіомагніл 75 мг., що підтверджується випискою із медичної карти та аптечними чеками (а.с.77, 80-84).
Відповідач ОСОБА_1 1971 року народження працює у філії «Інфоксводоканал» на посаді водія та, отримує дохід, який за грудень 2022 року по січень 2023 року за вирахуванням податку з доходів фізичних осіб та військового збору склав 46 166,18 грн. (57 349,30-10 322,88-860,24), або в середньому - 23 083,09 грн., що судом досліджувалося.
Встановивши, що син відповідача – ОСОБА_2 продовжує навчатися на денній формі навчання та у зв`язку з цим не працює і потребує матеріальної допомоги, а відповідач, який є працездатною особою, зобов`язаний та має можливість утримувати повнолітнього сина, суд дійшов до правильного висновку про стягнення з відповідача аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання до закінчення навчання, але не пізніше досягнення ним 23-річного віку.
При цьому суд слушно врахував правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду України від 24.02.2016 року у справі № 6-1296цс15 де зазначено, що при визначенні розміру даного виду аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження (аналогічні висновки міститься в постановах Верховного Суду Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.03.2018 року у справі №478/2108/16-ц та від 29.01.2018 року у справі №622/373/16-ц).
Доводи апеляційної скарги, що судом не врахована інформація про те, що відповідач переважну кількість свого заробітку (близько 15 000 грн.) витрачає на забезпечення потреб своєї матері, яка будучи хворою, потребує постійного лікування не можуть бути взятими до уваги, оскільки таких доказів (про хворобу матері та понесених витрат на її лікування або інше забезпечення) відповідачем не представлено.
Оскільки відповідачем не надано наведених вище доказів, доводи апеляційної скарги, що після здійснення відповідачем витрат на утримання матері у нього залишається для життя лише 8 000 грн., що унеможливлює стягнення з нього аліментів на утримання повнолітнього сина є неприпустимими.
Крім того, колегія суддів зауважує, що виходячи з того, що відповідач отримує щомісячний дохід на руки в середньому 23 083,09 грн. і фактично недоведених ним витрат на утримання матері, аліменти у розмірі 1/4 частини (5 770,77 грн. на місяць) не є недопустимим втручанням у право відповідача на гідне існування.
Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки визначений розмір аліментів в контексті встановлених у справі обставин і досліджених у встановленому порядку доказів, відповідає принципам розумності та справедливості, у зв`язку з чим відхиляє відповідні доводи апелянта. 
При цьому суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до вимог частини першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Отже, колегія суддів звертає увагу на те, що законодавство України дає право батькам згодом змінити встановлений розмір аліментів в сторону його збільшення або зменшення у зв`язку зі зміною матеріального становища, сімейного стану, стану здоров`я платника або одержувача аліментів чи за наявності інших життєвих ситуацій.
За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін. 
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 19, 268, 274, 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, Одеський апеляційний суд - 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  – залишити без задоволення.
Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 29 серпня 2023 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає за виключенням випадків, передбачених частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий:                         О.М. Таварткіладзе 

Судді:                 А.П. Заїкін

                                                                       С.О. Погорєлова