Справа № 369/2755/23                                                                                        Головуючий в суді І інстанції - Гришко О. М.  
Провадження № 33/824/2756/2023                                                                      Доповідач в суді II інстанції - Рудніченко О.М.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И 
08 грудня 2023 року                                                                                                   м. Київ  
 
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Рудніченко О.М.,
 
секретар:                                                                                         Сіваєва Ю.В.,
за участю:                                                                                                             
особи, яка притягається до відповідальності                               ОСОБА_1 ,
захисника                                                                                        Халепи С.В.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 квітня 2023 року, якою:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-
В С Т А Н О В И В :
 
Як встановлено судом першої інстанції 09.02.2023 о 10 год. 00 хв., в м. Вишневе по вул. Чорновола, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився на відеозапис.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України і вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП. 
Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 квітня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. 
Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 квітня 2023 року відносно ОСОБА_1 та прийняти нову постанову, якою закрити провадження по справі на підставі відсутності складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою, винесена з грубим порушенням норм процесуального та матеріального права, та така, що не відповідає фактичним обставинам справи.
Так 20.03.2023 апелянтом судді були надані пояснення про очевидно незаконні і злочинні дії працівників патрульної поліції. 09.02.2023 у м. Вишневому на стоянці біля супермаркету працівники патрульної поліції пред`явили йому надуману претензію про перебування за кермом автомобіля в стані наркотичного сп`яніння. Про вказану подію він відразу повідомив ОСОБА_2 - власника автомобіля Mitsubishi Pajero, д.н.з. НОМЕР_1 . Для підтвердження своєї позиції поліціант із своїм напарником-поплічником, в порушення вимог наказу МВС від 09.11.2015 № 1452/735 надягли на нього кайданки (що унеможливило йому здійснити телефонний виклик на гарячу лінію на такі злочинні дії патрульних поліцейських) і наказали йому прослідувати з ними в патрульному автомобілі до аптечного пункту, де наказали йому за власний кошти придбали тест на наявність наркотичних засобів в сечі (тест поліцейські купували самі, ОСОБА_1 надавав кошти). Апелянт підкорився їх вимозі - перший тест дав негативний результат. Після цього поліціанти знову наказали йому прослідувати із ними до іншої аптеки за іншим тестом (сумнівались в результаті). Аналогічно інший тест із іншої аптеки дав негативний результат. Вся ця процедура тривала більше двох годин. Після цього поліцейські повернули його на стоянку до автомобіля Mitsubishi Pajero, д.н.з. НОМЕР_1 . де його вже чекав ОСОБА_2 і бачив, що ОСОБА_1 перебував в поліцейському автомобілі в кайданках. Не знімаючи із нього кайданів і не випускаючи із свого службового автомобіля, поліціанти почали йому погрожувати затриманням і доставкою до Бучанського РУП, проведенням специфічних процесуальних процедур, в ході яких у нього можуть знайти заборонені речі або предмети (наркотики, зброю, тощо), яких у нього ніколи не було. Як наслідок цього він побачить волю, в кращому випадку, через 2-3 роки. Поліціанти йому пояснили, що для того, щоб цього не сталось - вони знімуть з нього наручники, під відео він повинен відмовитись проходити перевірку на стан сп`яніння і лише після цього його відпустять. ОСОБА_1 , розуміючи, інших варіантів у нього немає, погодився на пропозицію поліціантів, один із яких дістав власний мобільний телефон і записав його відмову, здійснену під фізичним і психічним примусом та погрозами.
Відразу ж після цього ОСОБА_1 прослідував до Київського обласного управління ДВБ НПУ і подав відповідну заяву про вищезазначені злочинні дії працівників патрульної поліції.
В судовому засіданні в суді першої інстанції апелянт пред`явив судді один із тестів, які за його кошти купувались в м. Вишневе за вимогою поліціантів, із негативним результатом.
Крім того, в судовому засіданні адвокатом Губіна П.П. надані копії відповідної скарги та відповіді із ДВБ РІПУ (із змісту яких вбачається підтвердження обставин злочинних дій працівників патрульної поліції). Дослідивши вказані додатки, суддя відмовив в задоволенні клопотання адвоката про витребування матеріалів службового розслідування із Бучанського РУП № 1 ГУНП в Київській області. Натомість судом задоволено клопотання захисника про перерву в судовому засіданні для витребування із відділу поліції всіх відеозаписів із бодікамер поліцейських, інших відеозаписів із службових відеореєстраторів, матеріалів службового розслідування. У зв`язку із чим судове засідання було відкладено.
Також суд першої інстанції при розгляді справи не прийняв до уваги пояснення ОСОБА_1 , залишив поза увагою очевидні незаконні дії патрульних ВП № 1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області, однобічно розглянув справу, поклавши в основу постанови лише дані протоколу про адміністративне правопорушення та відповідний відеозапис (із якого очевидно вбачається, що ОСОБА_1 перебуває під примусом і виконує вказівки поліціантів). До того ж, судом не вжито належних заходів, спрямованих на встановлення всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.
Заслухавши доповідь судді, 
пояснення ОСОБА_1 та його захисника Халепи С.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити,
перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 09 лютого 2023 року о 10 годині 00 хвилин в м. Вишневе по вул. Чорновола, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився на відеозапис, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення і обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Свій висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя обґрунтував даними протоколу про адміністративне правопорушення ААД № 334976 від 09 лютого 2023 року, складеного уповноваженою на те посадовою особою . При цьому протокол був підписаний особою, яка його склала та безпосередньо ОСОБА_1 , якому були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та який будь-яких заперечень чи незгоди зі змістом протоколу не зазначив, незгоди з діями працівників поліції не вказав (а.с. 1); відеозаписом, з якого вбачається відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння (а.с. 5); розпискою ОСОБА_2 про те, що він прийняв від працівників поліції автомобіль «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_1 та з зобов`язанням не передавати вказаний автомобіль ОСОБА_1 до повного витверезіння (а.с. 3).
Суд апеляційної інстанції вважає такий висновок суду законним і обґрунтованим.
Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння.
Відмова від такої вимоги є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, незалежно від того, чи був водій в стані наркотичного сп`яніння.
Апеляційним переглядом не встановлено неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення вимог процесуального закону. 
Доводи апеляційної скарги в частині, що стосується відсутності у водія на момент зупинки транспортного засобу ознак наркотичного сп`яніння, ? на переконання суду не спростовують факту відмови водія ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, тобто у найближчому медичному закладі, і порушення таким чином вимог п. 2.5. Правил дорожнього руху України.
В суді апеляційної інстанції був допитаний ОСОБА_3 , який підтвердив обставини складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 . Також пояснив, що після зупинки автомобіля, ОСОБА_1 з місця зупинки втік. В подальшому поліцейські його переслідували та знову зупинили. У ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння та йому було запропоновано проїхати до лікарні. ОСОБА_1 почав погрожувати та хизуватися своїми зв`язками з поліцейськими. На телефон ОСОБА_3 почали телефонувати особи, які представлялися високо посадовцями органів поліції. ОСОБА_3 та його напарник запропонували ОСОБА_1 , якщо він переживає, що у нього можуть бути виявлені наслідки вживання наркотичних засобів, придбати у аптеці експрес-тест, щоб впевнитися, що він не перебуває в стані наркотичного сп`яніння. Вони придбали і ОСОБА_1 пройшов тест, результат був позитивний. І після цього ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у лікарні.
Що стосується доводів апелянта про те, що його захисником були подані скарги на дії працівників поліції, що є підставою для закриття адміністративного провадження, то вони є безпідставними. Так, відповідно до висновку службового розслідування за фактами, викладеними у скарзі гр. ОСОБА_1 щодо можливого порушення службової дисципліни та законності окремими поліцейськими відділу поліції № 1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області від 15.03.2023, факти, викладені в скарзі ОСОБА_1 вважаються такими, що не знайшли свого підтвердження.
Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.
З огляду на наведене, на переконання суду апеляційної інстанції, всупереч твердженням апелянта, фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є законним і обґрунтованим.
Адміністративне стягнення, застосоване до ОСОБА_1 , відповідає положенням ст. ст. 33-36 КУпАП щодо правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення та застосоване в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Порушень норм матеріального чи процесуального права, які були б підставою для скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного перегляду справи не встановлено.
Оскільки рішення суду, яке оскаржується, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, суд апеляційної інстанції залишає його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 квітня 2023 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 
 
Суддя                                                                       О.М. Рудніченко